- Ahoj. - Co se děje?
Slyšelas o té facebookové skupině?
Určitě jsi slyšela o mém případu.
Když to taky nahlásíš, konečně Chrise poženeme k zodpovědnosti.
Nechtěla jsem, aby se to točilo kolem mě, ale jen pomoct Pippě.
Vlastně jsi na mě byl celej večer docela hrubej.
Možná to vyhledáváš.
- Omlouvám se. - Zopakuj to.
Moc se omlouvám.
Příští týden nemůžu. Potřebuju další nejbližší termín.
- Počkej, kdo že otěhotněl? - Diana.
- Ty vole. - A nesmíš to říct Stephenovi.
Jsi těhotná?
Copak nemám právo to s tebou zkonzultovat?
Nemůžu se dočkat, až to tvoje dítě potratím.
Asi jsem řekla něco, co jsem neměla.
On jen tak něco plavat nenechá.
- Neviděls Wrigleyho? - Stěhuje se jinam.
Nechce to mít před očima.
Všechno, co se u nás stalo.
Ty s rodiči vůbec nemluvíš, co?
Když mě máma porodila, bylo jí snad 14.
Dnes jsem s někým mluvila a podle všeho jsem zoufalá.
Možná proto mě Evan podvedl.
Evan je tebou posedlý.
- Můžu dál? - Jo, jasně.
Sadie, ahoj.
Promiň, já na tohle nemám.
Právnická fakulta Yale
Ano!
Sadie DeMarcová, zanechte vzkaz.
- Nazdar. Copak? - Čau.
Ale nic.
Jen jsem právě zjistil, že mě vzali na Yale.
To je skvělý, kámo. V mojí hlavě už jsi tam byl.
Jo, ale teď jsem tam fakticky.
To je pecka.
- Jdem to oslavit. Dáme drink, ne? - Jasně. Domluvím se s Pippou a napíšu ti.
- Tak jo. - Gratuluju, kámo.
No tak, do háje.
Přístup?
Kurva fix.
Jasně.
To mi vyhul.
Kráme zkurvená.
Pardon, nesedí tady někdo?
Myslím, že ne.
Není ti v těch šatech zima?
JEN MI DÁL LŽI
„CHCI JÍ DRŽET HLAVU POD VODOU“
Táta mobil
Ahoj, tati.
Chodí ti domů balíčky. Už je jich plná předsíň.
Tak mi je dej do pokoje.
Jeden z nich je takový zvláštní.
Je velký a je z…
Ty jo, teď na to koukám a je od Yale z právnické.
To myslíš vážně?
Jsi tam, zlato.
Panebože.
Věděl jsem, že to dokážeš.
Diano? Jsme připraveni.
Ozvu se ti. Mám… schůzku s poradcem.
- Mám tě ráda. - Já tebe.
Jsem na tebe moc pyšný.
Plánované rodičovství
Tudy?
Copak?
Nic. Jen že jsi velmi nevhodně oblečený barista.
Tak to se omlouvám.
O nic nejde.
Jen je to nechutný.
Měla bych jít zpátky na kolej. Nechci, aby mě Pippa začala vyslýchat.
Copak jí nedochází, že tady spíš už skoro týden v kuse?
Taky má přítele.
Ne že bys byl můj…
- přítel. - Hele.
Můžeme to vzít, jak chceš. Zatím to nemusíme nikomu říkat.
Jo, takhle je to zatím fajn.
Na tu zítřejší plážovou párty asi nepůjdu.
Vážně? Pracuješ?
Jen musím něco nachystat na tu výstavu.
To bude jídlo.
Čau, Evane.
A sakra.
Ale, ale. Copak to tu máme?
- Nic neříkej. - Co se tady děje?
- Zatím to nechceme nikomu říkat. - Jasný. Slibuju.
Jen jsem tady něco zapomněl. A tady to je. Jo.
Mám to.
Cajk. Tak zatím.
Krom tohohle všeho jsem měl i dobrou zprávu.
Vzali mě na Yale.
- Ty vole. To je pecka. - Jo.
Wrigley trvá na tom, že to půjdeme oslavit, takže…
No jasně. Potkáme se.
Super. Tak jo.
Měj se, Bree.
Jo.
- Teď už to vědí všichni. - Nikomu to neřekne.
Najednou Stephenovi věříš?
To vůbec, ale jsem s ním zadobře.
Vím, že to nikomu neřekne.
Prostě mi věř, jo?
Nechápu, kolik s ním máte trpělivosti.
Nemůžu uvěřit, že se k němu Lucy vrátila.
Rozešel se s ní, když se znemožnila.
Doufám, žes mu tu noc řekl, jakej je to kretén.
Tam jsem asi nebyl.
Ale byl. Na té havajské párty.
Ne, na tu jsem nešel.
Já vím, že jo.
Byl to poslední večer před letními prázdninami.
Jo, vlastně jo. Byl jsem tam tak deset minut.
Jen říkám, že jsem neviděl Lucy ani Stephena.
- Dobře. - Hned jsem to zabalil.
Zabalil?
Odešels s tou holkou.
Vím, že ses tehdy vyspal s někým jiným.
Říkals, žes byl tehdy v kampusu.
Jasně.
Promiň.
Upřímně se k tomu nechci vracet.
O nic nejde.
Právě mi něco došlo.
Co?
Stephen spal o prázdninách v tvojí posteli, co?
- Jo, rovnou to povlečení spálím. - Dobře.
Je kurevská zima.
Co to je?
Káva.
Kávu jsi mi nikdy neudělal.
Umím bejt i slušnej.
Jakej jsi měla týden?
Jo, dobrý. Nic významnýho.
Ale seš v pohodě?
Co to děláš?
Nic. Jen se ptám.
To ty neděláš.
To nemůžu mluvit?
Můžeš, ale seš… Proč seš tak divnej a pozornej?
Nejsem, jen mě zajímá, jak se máš.
Co se děje?
Já jen…
Něco jsem zaslechl.
Aha.
O chlápkovi jménem Chris.
A že ti možná něco udělal a měl jsem strach.
Ne, tak to není.
Nemusíš se bát.
Já nejsem až tak netečnej, Lucy. Promiň, jestli to tak vypadá, ale…
Ne, je to v pohodě, jasný?
Vůbec mě to netrápí.
Slibuju.
- Teď se cítím hrozně. - Proč?
Kvůli tomu…
Jak jsme spolu a jak se k tobě chovám…
Já jsem v pohodě. Nás se to vůbec netýká.
Promiň, Lucy, ale to není pravda.
Já jen…
Mám pocit, že dělám něco jinýho, než jsem si myslel.
Jak to myslíš?
Když jsem na tebe hrubej, myslel jsem si,
že jen tak blbneme a že za tím není žádný trauma.
Trauma? Žádný trauma za tím není. Slibuju.
- Říkej tomu, jak chceš. - Hele, jestli už mě nechceš šukat,
- nemusíš. Prostě to řekni. - Lucy, to neříkám.
Tak jsem to vůbec nemyslel.
Já jen…
Nechci nikomu ublížit.
A vím, že možná působím jako kretén, ale snažím se lidem neubližovat, chápeš?
Beru to vážně.
Ale vždyť mi neubližuješ.
A nechci, abys byl najednou jinej.
Teď jsme akorát zkazili atmosféru. Promluvíme si později, jo?
Jak jen budeš chtít.
Tak jakej je to pocit?
O Yalu mluvíš, co jsem tě poznal.
Jo, pocit je to dobrej. Vážně dobrej.
Možná mi to ještě nedošlo. Ale jo, jsem kurevsky šťastnej.
Dneska seš oslavenec.
Pořád mi volá Molly.
Nevím, co jí mám říct.
Chce vědět, kde je její manžílek.
Můžeš se s ní přestat scházet.
Už jsem s ní dobrej týden nemluvil.
Řekls jí, že už spolu nechodíte, nebos čekal, že na to přijde sama?
- Jasně. - Řekl jsem, že je to nezávazný.
Seš v suchu. Jen blázní.
Poslední objednávky.
Já už mám dost.
Cože? No tak, dáme si další rundu.
Pozdě.
Tak půjdeme ke mně na pokoj.
Anebo radši ke mně.
Bydlím za rohem. Půjdeme tam.
Já už to balím.
No tak. Kdy já takhle kalím?
Je to velká noc.
- Zavolám tágo ke mně. - To je blbost.
- U mě jsme hned. - Do toho zasranýho pokoje nejdu.
Nebudu kurva jen tak sedět na gauči, kde mi zemřel brácha.
Ty vole, to mě nenapadlo. Jsem trochu opilej.
A taky je šílený, že ti nevadí tam bydlet.
V pohodě?
Do prdele, to mi vůbec nedošlo.
Je divný, že tam bydlím?
To tě nikdy nenapadlo?
Wrigleyho chápu, ale já tam nebyl, když Drew umřel.
Je to prostě kolej.
Přijde ti to divný?
A ostatním?
S nikým jsem o tom nemluvil, ale…
Jo. Jasně že je to dost divný.
To mi upřímně vůbec nedošlo.
Pojď radši na další drink.
Jdeme.
- Takže tě nic nebolí? - Je to jako menstruační křeče.
- To mě mrzí. - V pohodě.
Uvidíme se na té plážové párty u bazénu, že jo?
Myslela jsem, že se ti nebude chtít.
Říkám, že jsem v pohodě, a je to na charitu.
Navíc mám dobrou zprávu.
Jo?
Vzali mě na Yale.
Cože? To je úžasný.
Tak jo, vezmu si kvůli tobě v únoru plavky.
Tak jo, já už budu…
- Jen běž. Uvidíme se tam. - Dobře.
Ahoj. Ty jo, ty jsou tvoje?
No teda.
Vždyť jsou skvělý.
Tak asi nejsou, co?
Nefotím, tak to nepoznám, ale…
Já jo a s jistotou ti můžu říct, že nejsou, ale díky.
- Dojdu pro vodu. - Dobře.
Čau.
Myslíš, že je Lucy v pořádku?
Jo, myslím, že jen chce, aby se o tom přestalo mluvit.
Jen nechápu, proč mi o Chrisovi neřekla.
Myslíš, že jsem udělala něco, kvůli čemu se mnou nedokázala mluvit?
Ne, spíš…
si myslím, že…
Prostě jen nechce, aby o tom lidi přemýšleli.
Aby si to představovali, hlavně její kamarádi…
Od chvíle, co o tom víš, máš v hlavě zlý představy, co se mohlo stát, viď?
Jo.
Asi jen nechce, abysme na ni takhle myslely.
Nejspíš se prostě stydí.
Tak v kolik půjdeme na tu plážovou akci?
Úplně nevím, jestli na to mám náladu.
Co radši vypadnout z kampusu a najíst se jinde než tady?
Já to taky nedávám.
Mám ještě lítání kolem té výstavy, ale jde tam Lucy.
Pojeď pryč z kampusu.
Bude to lepší.
Cítila bych se hrozně, kdybych tam Lucy nechala.
No, já si tady od toho musím dát tak den oraz.
Jo.
Co kdybys Bree odvezl do města?
Klidně pojedu busem.
V pohodě, já tě hodím.
Je mi dost úzko.
Dobře.
Tak jo.
Super.
Na co že vybírají peníze?
Nevím. Na rakovinu?
Jsou to švábi.
Vezmeme si rafty.
- Jo. - Daleko od nich.
Podle mě je to… jakože čištění oceánů.
Co já vím.
Nezlob se na mě, prosím. Cítím se hrozně.
Nevěděla jsem, že o tom těhotenství Evan řekne Stephenovi.
Ať si třeba nasere.
- Kterej? - Evan.
Jak ti to mohl udělat?
A už asi osm dní mi neodepsal.
Znáš ji vůbec?
Jo, krátce jsme se potkali v knihovně.
Tys mě postříkal?
Vážně mě postříkal?
Jo.
Dobře, ale ber to tak, že když už jsi mokrá,
můžeš jít rovnou do vody.
Třeba jsem nechtěla.
Máš recht. Spíš než ve vodě
tebe a tvoji kámošku… čau… potřebujeme těsně nad hladinou.
Jako na kohoutí zápasy?
- Pamatuješ si vůbec moje jméno? - Jo. Tegan.
Jak se to podle tebe vyslovuje? Co myslíš?
-„Tegan“. - T…
Takže čekáš, že ti vlezu na ramena a budu se tě držet za hlavu?
Tak dobře.
Když do toho s kámoškou půjdete a vyhrajeme,
Evan vám dá 200 dolarů.
Cože?
Dvě stě dolarů?
Jo.
Jen když vyhrajeme.
Nepřišel jsem prohrát.
Tady mi to úplně stačí.
K Belman‘s jsou to tři kiláky.
Popravdě jedu jinam.
Do New Jersey.
Za mámou.
Ty jo. Aha.
Nechtěla jsem nic říkat, protože jsem ji neviděla od střední.
A tenkrát se to úplně nepovedlo.
Takže to možná skončí špatně.
Třeba mě ani nebude chtít vidět a už o tom nebudu chtít mluvit.
Jasně, to dává smysl.
Takže místo toho, abych tě nechal o samotě,
jsem tě unesl od soukromého setkání s mámou.
- Bože můj. - Ale ne…
To nic.
Můžeš mě vyhodit na zastávce.
Dobře, ale když už jsem to posral, nemůžu tě tam hodit?
Nemusíme o tom mluvit a nemusím se na nic ptát.
Já jen…
Teď se na kampus vrátit nemůžu.
Dobře.
Jsou to tři hodiny autem.
No tak jdeme na to.
Miř na oči!
No tak.
Jak zněl plán? Spolupracujeme!
Ty vole!
To je ono. To zvládneš.
Evane?
Čau. Jak je?
Jasně. „Jak je?“
Už ses mi týden neozval a…
Měla jsem strach, a pak se tady objevíš s nějakou holkou,
kterou najednou šukáš?
Cože? Sotva se známe.
Opatrně.
Přestaň. Mám v ruce pití.
Jen ti chci říct, že s tebou končím.
Dobře.
- A smaž ty fotky, co jsem ti poslala. - Už se stalo.
- Ty seš takovej hajzl. - Proč se tak zlobíš?
Před týdnem jsme spolu spali, a ty jen tak zmizíš.
Můžu už dolů?
Jasně, promiň.
Hele, upřímně jsme si řekli, že ti nevadí, že to bereme nezávazně,
tak nevím, co víc chceš slyšet.
Takže tak.
Co to bylo za fotky?
Kámo, vážně jsem je smazal.
- A navíc na nich neměla obličej. - Jo.
Co to je?
Tady tohle.
Ale nic. To mám od kulmy.
Slyšela jsem něco dost nechutnýho.
Někdo prý nechal před Caitieiným pokojem kýbl moči.
Asi Chrisovi kámoši.
Kokoti zkurvený.
Každopádně díky, žes mě do toho nezatáhla.
Vážně, moc to pro mě znamená.
No jasně.
Nikdo tě s tím neotravoval, že ne?
Ne. Nikdo.
- Hele. - Jo?
- Přinesu nám další pití. - Jo.
Tak jo.
Dobře, dobře, 200 dolarů.
Čau, můžeme si promluvit?
Proč říkáš, že jsem tě znásilnil?
- Chrisi. - Vážně, Lucy?
Znáš mě od mých čtyř. Proč to děláš?
Jestli jde o Lydii, tak vím, že se hádáte.
Ne, s Lydií to nemá nic společnýho, jasný?
Vážně budeš předstírat, žes nic neprovedl?
A co Caitie?
Cože? To byly všechno kecy.
I ve škole říkali, že lhala a chtěla pozornost.
Takovou pozornost nechce nikdo. Děláš si srandu?
Nebýt to pravda, dávno by toho nechala.
Taky že není. Je šílená.
To v tom jedete spolu nebo co?
- Jako křížová výprava? - Nebudu o tom s tebou mluvit.
Abys věděla, já nikoho do ničeho nutit nemusím.
Zeptej se svý kámošky. S Pippou jsme spolu spali a jsme v klidu.
Myslíš, že nikdo neví, cos Pippě udělal?
Vyspal se s ní?
To, že ti to přijde v pohodě, je snad ještě nechutnější.
Nejseš sjetá nebo tak?
Nesahej na mě!
Do prdele.
Takže… budeš moje trestní obhájkyně?
K čemu ji potřebuješ?
Až budu žalovat všechny bratrstva kvůli těm strašným tematickým večírkům.
To že je trestní obhajoba?
Vážně ti to moc přeju.
Diano?
Jsi tady?
Ahoj.
Čau. Všude tě hledám.
Jsi v pořádku? Není ti špatně?
Jsem v pohodě.
Právě jsem měla šílenej rozhovor s Evanem.
- Proč s ním mluvíš? - Musela jsem mu říct, že je hajzl.
Molly, jako hajzl se chová od samýho začátku.
Vodil tě za nos, ponížil tě,
a jakmile se začal zas nudit, hned se vrátil.
Evan je v podstatě tvůj Stephen.
Tady doprava a jsme tam.
Myslíš, že jsem blázen?
Že přijedu bez ohlášení?
Ne.
Kdyby to byl dobrý nápad, asi bych to netajila.
Řekla bych to Pippě.
Do toho, co řešíš s rodinou, nikomu nic není.
Teda až na mě, protože jsem se do toho vecpal.
Ale neboj, nikomu nic neřeknu.
Ani Pippě?
Ani Pippě.
Myslím, že jsme tady.
Můžu tě pak zas vyzvednout. Zavolej.
Dobře.
- Tak jo. Díky. - Jasně.
Zdravím.
Jdu za Mary. Bydlí tady ještě?
Jo, ale je pryč.
Mám jí zavolat?
- Jak se jmenuješ? - Bree. Ale to nemusíte.
Bree.
Zavolám jí, dobře?
Dobře.
Všechno v pohodě?
Otevřel mi její přítel. Je venku.
Takže se s mámou asi sejdeme u snídaně.
Bezva.
Díky, že jdeš se mnou.
Jasně.
- Určitě je to tady? - Myslím, že jo.
Bree?
Panečku, vypadáš jako dospělý člověk.
- Ahoj. - Ahoj.
Ty vlasy ti moc sluší.
Díky.
Byla jsem na snídani s kamarádkami a napadlo mě, že když už jezdíš po městě,
- můžeš se stavit. - Jo.
A doma je Trevor, takže…
Jasně.
- Ahoj, já jsem Mary. - Zdravím. Wrigley.
- Ahoj, Mary. - Měj se, zlato.
Promiň, nechtěla jsem vás rušit.
Ale ne, skončili jsme asi před hodinou.
Dobře.
Pořád dělají bezednou mimosu, kdybys chtěla.
Tak jo.
Nechám vás o samotě.
Určitě?
Jo, zajdu si někam na jídlo.
Dobře. Ale myslím si, že to bude rychlé.
Tak jako tak nespěchej.
Dobře.
Promiň, že jsem tu bez ohlášení.
Příště ti můžu zavolat, anebo ty mně.
Ale ne, rovnou si promluvíme. Ty očividně nemluvíš, takže…
Klidně to řekni.
Myslíš, že jsem na tebe naštvaná?
Když jsme se viděly posledně, byla jsi rozzuřená.
- To mi bylo snad 15. - Já vím.
Já jen, žes mi potom ani nezavolala nebo tak.
Tak mě to tak napadlo.
Nezlobím se.
Dobře. A i kdyby, pochopila bych to.
Jen jsem nevěděla, co řekneš, a nechtěla jsem, aby tě slyšel Trev,
protože jsem se na sobě od posledně snažila zapracovat.
A to se mi povedlo.
Upřímně jsem tě prostě jen chtěla vidět.
Dobře.
Vypadáš fakt dobře.
Děkuju.
A ty vypadáš nádherně. Do prdele, to je něco.
Díky.
Prosím, dámy.
Tak jo. Pro tebe.
Chvíli jsem nepila, ale sem tam si sklenku dát můžu.
Došlo mi, že když si říkáš, že něco v určitou chvíli nesmíš,
chceš to o to víc.
Jo, to dává smysl.
- Na zdraví. Tohle je super. - Na zdraví.
Jo, už jsou to asi tři roky.
Působí moc mile.
Je úžasnej. Nejmilejší chlap, se kterým jsem kdy byla.
- A co ty? Chodíš s někým? - Jo, chodím.
Beztak jsou tebou kluci posedlí.
Já ti nevím.
Ale vysokoškoláci jsou mor.
Jo, to jsou.
Vídala jsem se s jedním starším chlapem.
To se na ni podívejme.
Nejseš ty náhodou lamačka srdcí?
To by mi hodně nahnalo karmu.
Vlastně to bylo… dost ošklivý, když to skončilo.
Ale ne, byl na tebe zlý?
Ne, to nebyl.
Vlastně do mě byl dost zamilovanej.
Takže ses rozešla ty s ním.
Jo. Ukončila jsem to.
Byl prostě… až moc zoufalej.
Ty jo, ty si fakt na všechno stihneš přijít dřív než já.
Jestli byl někdo ve vztazích zoufalej, byla jsem to já.
Ale bylo to dost smutný i po tom, co to skončilo.
Měla jsem pocit, že mě zná.
A to jsem nikdy předtím nezažila.
Kámošky ze školy mám ráda, ale není to to samý.
Dává to smysl?
Zvláštní, jak máš s přítelem pocit, že o tobě
po týdnu ví všechno, ale s ostatními je to věčnost.
To jo.
A takhle dlouho mě nikdo jiný neznal.
Kromě tebe.
Vím, žes mě měla v péči jen rok po babiččině smrti, ale…
Jaká jsem byla?
No, rok jsem tě v péči neměla.
To by nejspíš skončilo špatně.
Myslím, že po mámině smrti jsem tě měla asi měsíc.
Vážně? Mně to teda přišlo déle než měsíc.
To nebývá dobrý.
Ne, bylo.
Mám to uložený jako dobrou vzpomínku.
Fajn.
Ale fakt to byl jen měsíc?
Jo.
Nebo možná jen myslím na dobu před její smrtí.
Protože jsme spolu žily, ne? Když jsi byla na škole.
Nevím, jak moc si moji mámu pamatuješ,
ale byla fakt silně věřící
a vykopla mě hned, jak zjistila, že jsem těhotná.
- To mě mrzí. - Ne, za to ty přece nemůžeš.
Dost ji to… rozzuřilo.
A když ses pak narodila, nechtěla, abych s tebou byla.
Takže jsi s námi nežila?
Občas mě tam nechávala přespat.
A kde jsi teda bydlela?
U lidí.
A to sis mě třeba nechtěla… vzít s sebou?
Bylo mi 14.
Já vím. Promiň.
Upřímně jsem to celý vytěsnila.
Střední už si vlastně vůbec nepamatuju.
A podívej, jsem v pohodě.
A ty jsi na Bairdu, jsi neskutečně hezká
a nenecháš se rozhodit klukama.
Jsi šťastná.
Jo, jsem šťastná.
A moc jsem tě chtěla vidět.
- Ještě jednou díky za svezení. - Jasně.
Řekla vám Bree o fotkách, co vystavuje?
Ne.
Má fakt talent.
Katedra ročně vybírá jen pár studentů.
- A vybrali ji. - Božínku, to je úžasné.
Klidně přijeď.
Přijede tam spousta rodin.
Vážně? Teda, díky. To je vážně milý.
Byla bych moc ráda.
Tady už můžeš odbočit.
Bylo to vážně milé. Moc vám děkuju.
Vlastně bych si tě ráda vyfotila. Jestli chceš.
Jsem šíleně nefotogenická.
Ale nejsi.
Byla by to rychlovka. Máme krásný světlo.
- Tak dobře. - Fakt? Tak jo.
Nemohla bys mě fotit spíš zleva?
- Jasně. - Jen že zprava vypadám trochu divně…
Jsi nádherná, mami.
Myslím, že je tam.
Budeš mi ty fotky muset poslat.
Nebo můžeš přijet na výstavu.
Mohlo by to být fajn. Strávily bychom spolu víc času.
Jo, tak já…
Zkusím si vzít v práci volno.
Pokud bych se ti tam nevnucovala.
Ne, vůbec ne.
Dobře.
Ale jsem strašně moc ráda, žes za mnou přijela.
A že sis udělala čas, i když máš tolik práce se školou a tak.
Ještě nemám plány na léto a nebudu mít vůbec nic na práci.
Vlastně s Trevem přes léto hlídáme na pobřeží dům jeho rodičům.
Budeme ho mít celý pro sebe.
Kdybys chtěla, můžeš přijet.
- Že bych u vás bydlela? - Nemusíš, ale mohlo by to být fajn.
Jasně.
- No tak jo. - Dobře.
- Ráda jsem tě poznala. - I já vás.
- Ahoj. - Ahoj.
Čau.
- Čau. - Čau.
Poslyš…
Nechci, aby ses ke mně choval jinak.
- Dobře? - Já vím.
No tak, Alexi.
Lucy.
Může to bejt fajn i takhle.
Rozhodnout jsem měl jako mozek organizace já.
Já vím.
Pardon, ale odkdy ty jsi mozkem?
Pardon, ale mozkem jsem odjakživa.
Co to plácáš? Mozek jsem přece já.
- A co teda jsem? - Tvář.
Jasně že jsem tvář, ale vždycky jsem…
Chceš to vzít?
Jo.
Příchozí hovor Chris
Hovor ukončen
Číslo zablokováno
V pohodě?
Jo. Nějaký neznámý číslo.
- To je pecka. - Jo.
Promiň, protáhlo se to.
- Nemá Pippa starost? - Neozvala se mi.
Tak co si o ní myslíš? O mámě.
Je milá.
A dost mladá.
Jo. Já vím.
Vypadá dobře.
Jakože normálně.
Víš, že si občas přijdu jako zrůda?
Cože? O čem to mluvíš?
Že po tom všem přece nemůžu bejt normální.
Vždyť jsem se ani nenaučila plavat.
Prostě se to uprostřed toho chaosu nějak přeskočilo.
Ne. U Evana u jezera jsi přece plavala.
Bylas v bazénu.
Ale ne v hloubce.
Říkala jsem ti, že se neumím vznášet.
No tak, jsi jako ryba. Vodní živel.
To zmákneš.
Tak jo. Když se rozmáchneš, zůstaneš na hladině. Zkus to takhle.
Chápeš?
Zkus zvednout nohy.
Fajn, tohle respektuju.
Ale plaváním bych to nenazval. Spíš předklonem.
Říkám, že plavat neumím.
Ale umíš.
Jen musíš nechat splývat nohy.
- Ne. - Špatně.
Ne. Špatně. Neprošla.
Vydrž, trochu ti… Můžu ti pomoct?
- Jo. - Dobře.
Ale říkám ti, že se nevznáším.
Ale vznášíš.
- Vidíš? Zkus kopat. - Dobře.
To je ono. Jde ti to.
Fakt se to děje. Já plavu.
Hotová olympionička.
Já fakt plavu.
Jde ti to.
- Jen mě nenech se utopit, jo? - Neboj.
Tak jo.
- Postavím se. - Můžeš? Tak jo.
Plavalas fakt skvěle. Asi už radši půjdeme, co?
Jo.
Čau. Nevím, jestlis tu zprávu slyšela, ale vzali mě na práva na Yale.
Mě taky.
Jak to? Přijímačky jsi zvorala.
Ve skutečnosti jsem zaválela. 178 bodů.
Nechápu. Proč jsi o tom lhala?
Abych od tebe utekla. A věděla jsem, že mě jinak nenecháš.
Smůla. Asi se uvidíme v New Havenu.
Já na Yale nejdu.
Cože? Vždycky jsi tam chtěla. Tvůj táta je tím posedlej.
Půjdu jinam. Stanford, Harvard.
Dostanu se, kam budu chtít. Jsem dokonalý uchazeč.
Nikdy bych nešla na stejný práva jako ty.
To bych si neudělala.
Vydalas by ses úplně jiným směrem, jen aby ses mi vyhnula?
Jo.
Ale gratuluju.
Určitě máš radost.
Jo.
Bude to neskutečný. Víc si přát nemůžu.
- Ahoj. - Ahoj.
- Čau.
Nechceš se s námi jít najíst?
Už jsem jedla.
S Evanem.
Asi jsme zase spolu.
- Cože? - Znáš to.
Zatím jsme to nikomu neříkali, ale probrali jsme to a jdeme do toho.
Sadie DeMarcová
Včera jsi nadávala mojí ségře, a teď ani kurva nezvedneš telefon?
Že seš ubohá, už vím, ale nedošlo mi, že tak žadoníš o moji pozornost.
Víš, proč mě s tebou přestalo bavit píchat?
Ne proto, že seš blázen.
Ale proto, že seš tak nechutně tuctová.
A ať se sebevíc snažíš působit aspoň trochu zajímavě,
prostě na to nemáš, Lucy, protože seš jen zasraná zbytečná píča.
Včera jsi nadávala mojí ségře, a teď ani kurva nezvedneš telefon?
Že seš ubohá, už vím, ale nedošlo mi, že tak žadoníš o moji pozornost.
Víš, proč mě s tebou přestalo bavit píchat?
Ne proto, že seš blázen.
Ale proto, že seš tak nechutně tuctová.
A ať se sebevíc snažíš působit aspoň trochu zajímavě,
prostě na to nemáš, Lucy, protože seš jen zasraná zbytečná píča.
České titulky: Vít Jakeš