Natten.
En skuggvärld som döljer fler än hälften av djuren på vår planet.
Fram till nu har kameror bara visat glimtar av deras liv.
Men med hypermodern teknik
kan vi se natten lika tydligt som på ljusan dag.
Med kameror hundra gånger känsligare än människoögat...
...kan vi nu fånga nattens skönhet...
...i färg.
Främmande landskap.
Märkliga varelser väcks till liv av mörkret.
Osedda beteenden.
Nu kan vi följa djurens liv
i jordens sista sanna vildmark.
Natten.
Vinter i Arktis.
Dagtid stiger solen knappt upp.
BERÄTTARE: TOM HIDDLESTON
Och snart går den ner.
Och kastar denna frusna värld in i mörker i över en månad.
För en arktisk invånare är det en tid av stor förändring.
Denna isbjörnsmamma har tvillingar.
Hon ser efter dem i två år
och lär dem allt de behöver kunna för att överleva.
De följer henne överallt.
Ingen lätt uppgift.
Det finns mycket att lära.
Vid vinterns början är det ont om föda,
och isbjörnsmamman kan miste ett kilo i kroppsvikt per dag.
Hon är svag och hungrig
och att bara hålla sina ungar trygga genom de iskalla nätterna
blir hennes största utmaning.
Den är familjen är inte ensam.
Längs den arktiska kustlinjen samlas andra hungriga björnar.
De väntar på att temperaturen ska sjunka så lågt
att till och med havet fryser till.
Då går de ut på isen för att jaga sälar,
en viktig födokälla för de uthungrade björnarna.
Men tills den hårda kylan sätter in
måste mamman och ungarna
och alla andra björnar bara vänta.
När den arktiska vintern fördjupas...
...blir nätterna längre.
Och det frusna landskapet förvandlas.
Genom att filma bara i månljuset
kan lågljuskameror fånga den här isiga världen
som aldrig förr...
...och ge en intim titt in i
vad isbjörnar tar sig för under stjärnorna.
I natt är mammans första uppgift att dia sina hungriga ungar.
Hennes mjölk består till 30 procent av fett...
...och hjälper ungarna att utveckla det tjocka späck de behöver under vintern.
Sedan är det dags för midnattstvättningen.
Att rulla sig i snön är isbjörnars sätt att tvätta sin tjocka päls.
Ungarna gör som sin mamma.
Regelbundna snöbad håller pälsen värmeisolerad.
Och i natt behöver de all värme de kan få.
I den arktiska vintern
kan snöstormar slå till utan förvarning.
För små björnungar kan snöstormar betyda döden.
Men isbjörnar är inte de enda djuren
som är aktiva under de iskalla vinternätterna.
I de snötäckta skogarna vid polcirkeln
kommer ett annat härdigt litet djur fram i månljuset.
Bergsharen.
För att undvika rovdjur kommer de bara fram i mörkret.
Vid vinterns början byter deras päls färg från brun till vit.
Perfekt kamouflage.
Den här unga hannen tar lite nattvickning.
Det är ont om föda, och han måste äta när han kan.
Men han är inte den enda hungriga haren här.
Rivalerna måste jagas bort.
Konkurrensen om mat och makar kan vara hård.
De kan springa i över 40 km i timmen.
Men när rivalen vägrar ge sig...
...blir det verkligt hårda tag.
Råsoparna träffar sällan sitt mål.
Det gäller att framstå som tuffast.
I natt vinner han kampen.
Det ger den nattliga segraren
den bästa chansen att klara de långa vinternätterna som ligger framför.
Tillbaka vid kustlinjen,
där isbjörnsmamman och hennes ungar kurar
medan temperaturen faller snabbt.
Under vinternätterna drar polarstormar in från havet
med vindkyla på minus 50 grader.
Isbjörnsungar är sårbara för den svåra kylan.
Bara varannan unge klarar sin första vinter.
Men nattkameran visar att mamman har en sinnrik lösning.
Hon gräver.
Hon gräver sakta ut ett vindskydd
där ungarna kan söka skydd från stormen.
Isbjörnsfamiljer kan tillbringa upp till fyra nätter
i såna här hålor.
Det är enda sättet för mödrar att hålla sin dyrbara avkomma vid liv.
Familjen måste ligga lågt...
...tills snöstormen dragit förbi.
Stormen lägger sig.
Familjen kommer fram igen och finner att stormen har förändrat landskapet.
Där det tidigare var hav,
ligger nu is.
Så långt ögat når.
Mamman leder sina ungar mot havsisen för första gången.
För att inleda nästa kapitel i deras liv.
De kommande veckorna
ska hon lära dem att överleva i det frusna landskapet
hela den långa arktiska vintern.
Men hon är inte den enda isbjörnsmamman
som utforskar det frusna landskapet i mörkret.
Långt ute på havsisen
har en annan mamma större problem som förälder.
Hennes ungar är fyra år och nästan fullvuxna.
Odygdiga tonåringar.
Lågljuskamerorna fångar något ovanligt.
Ungarna tar ett nattbad.
De är redan skickliga simmare.
Men i den här åldern är det svåraste att ta sig upp igen.
Den första ungen har lärt sig det.
Men hans bror...
...har det jobbigare.
Äntligen.
Åtminstone tittade ingen på.
Även med så stora ungar måste mamman vara på sin vakt.
Ungarna är fyra år och börjar testa gränserna.
Med stora hannar i närheten kan det vara farligt.
Hon måste hålla dem nära sig de kommande nätterna.
Genom den långa, mörka vintern
blir natthimlen över denna frusna värld
bakgrunden för jordens mest magiska ljusshow.
Norrsken.
Energi från solstormar
kolliderar med vår atmosfär och skapar remsor av ljus...
...som är mer än 100 km höga.
De strålar både natt och dag.
Men vi kan bara se dem mot den mörka natthimlen.
Mot slutet av vintern
börjar mörkret att släppa sitt grepp.
Solen visar sig en kort stund ovanför horisonten
för första gången på flera veckor.
I det tidiga gryningsljuset
anländer mamman och hennes äldre ungar till en frusen havsvik.
Medan mamman går iväg för att jaga sälar...
...är fyraåringarna fria att leka.
Men inte så länge.
En ensam björn finns i samma vik.
Ensamma isbjörnar kan vara väldigt aggressiva.
Men ungarna är nyfikna.
Att närma sig en främling är riskabelt.
En strid kan orsaka svåra skador.
Men vad som verkade hotfullt...
...blir plötsligt mer lekfullt.
Det visar sig att främlingen är en ung hona.
Och det här är en romantisk låtsaskamp.
Isbjörnars vänskapliga råkurr.
Sådant ömsint socialt beteende har sällan setts tidigare.
Mammans ungar växer snabbt upp,
och hennes arbete är snart över.
Hon har tillbringat de senaste fyra åren med att se efter dem.
Inom den närmaste tiden kommer hennes stojande ungar att lämna henne.
Och nästa år kommer dessa unga björnar
att möta de långa mörka vinternätterna på egen hand.
FILMAD I MÖRKRET
-Redo? -Jadå.
Att filma isbjörnar nattetid satte filmteamet på svåra prov.
Och när en isstorm slog till den första natten
fick de en föraning om de utmaningar de skulle möta
i mörkret de kommande veckorna.
Det är cirka 30 minusgrader här just nu.
Och vi kommer nog att märka...
KAMERAMAN
...hur mycket kamerorna och utrustningen tål.
Vi har en lång väg hem på den här.
Stormen följer dem hela vägen,
och de måste förlita sig på sin GPS för att hitta tillbaka till skyddet.
Följande natt försvårades åter sökandet efter björnarna
av de arktiska förhållandena.
Redo!
Vi sitter fast i isen. Det här är ytvatten.
När sötvatten rinner ner från land och ut på havsisen
kan den smälta och bli till snösörja.
Filmteamet blev fast.
För varje rörelse sjönk de djupare, närmare havet under.
Det här är absolut min svåraste inspelning.
Bara dåligt väder och inga isbjörnar.
Och snart blir det ännu värre.
Under natten har havsisen, som björnarna behöver för att kunna jaga,
plötsligt brutits loss och försvunnit.
Den har blåst iväg från land och tagit med sig isbjörnarna.
Även här, i den iskalla vintern,
minskar havsisen i omfång.
Klimatförändringarna gör isbjörnarnas framtid osäker.
Efter tre veckors filmning
behövde filmteamet lite tur.
Och en strimma av hopp dök upp på ett oväntat ställe.
Vi har varit ute och letat efter björnar idag,
men en björn verkar ha letat efter oss.
Och gått raka vägen mot vår toalett.
Oj. Man kan se märkena efter tänder
och klor där björnen ha varit.
En obehaglig överraskning om man var på toan.
Följande natt tar de den skyldiga på bar gärning.
Lyckligtvis var det ingen där just då.
Med björnar i grannskapet såg situationen äntligen ljusare ut för filmteamet.
Och snart fick de lön för sina stora ansträngningar.
Dag 20, och äntligen har vi hittat björnar.
Och inte bara en björn.
BITRÄDANDE PRODUCENT
En mamma och två ungar.
Äntligen.
Herregud, så fina de är.
Efter många arktiska äventyr
lyckas filmteamet äntligen fånga unika filmbilder
av isbjörnar i månljus.
Och avslöja den arktiska nattens hemligheter som aldrig förr.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson