Noč.
Svet senc, ki skrivajo več kot polovico živali našega sveta.
Kamere so nam do zdaj omogočale zgolj pokukati v njihovo življenje.
Toda z najsodobnejšo tehniko
lahko ponoči vidimo enako jasno kot podnevi.
S kamerami, ki so stokrat občutljivejše od človeških oči,
zdaj lepoto noči lahko posnamemo...
V barvah.
Tuje pokrajine.
Nenavadna bitja, ki oživijo v temi.
Vedenje, kakršnega še nismo videli.
Zdaj lahko življenje živali spremljamo
tudi v zadnji resnični divjini na svetu.
V noči.
Zima na Arktiki.
Sonce se podnevi komaj dvigne nad obzorje.
PRIPOVEDUJE TOM HIDDLESTON
In kmalu se sploh ne bo več.
Ta zamrznjeni svet se bo za dober mesec pogreznil v temo.
Za enega prebivalca Arktike je to čas velikih sprememb.
Ta severna medvedka ima dvojčka.
Zanju bo skrbela dve leti.
Naučila ju bo vseh spretnosti, potrebnih za preživetje.
Povsod sta ji za petami.
To ni preprosto.
Veliko se morata naučiti.
Na začetku zime je na voljo zelo malo hrane.
Mame medvedke so lahko vsak dan ob kilogram.
Slabotna je in lačna.
Že zgolj varovanje mladičev v ledenih nočeh
bo izjemno zahtevno.
Družina tu ni sama.
Vzdolž arktične obale se zbirajo tudi drugi lačni medvedi.
Čakajo, da se bo temperatura tako spustila,
da bo zamrznilo celo morje.
Nato bodo odšli na morski led lovit tjulnje.
Ti so za sestradane medvede zelo pomemben vir hrane.
Toda dokler vse ne pomrzne,
morajo mama, mladiča
in vsi drugi medvedje čakati.
Arktična zima je že tu.
Noči se daljšajo.
In zamrznjena pokrajina se spremeni.
Snemali smo samo v soju mesečine.
Kamere za šibko svetlobo so ta ledeni svet posnele tako,
kot še nobena pred njimi.
Ponudile so intimen vpogled v to,
kar severni medvedi počnejo pod zvezdami.
Mama mora lačnima mladičema zvečer najprej omogočiti, da se napijeta mleka.
Njeno mleko ima več kot 30 % maščobe.
Ta bo poskrbela za debelo plast tolšče, da bosta mladiča lahko preživela zimo.
Nato je na vrsti polnočna higiena.
Severni medvedi si gosti kožuh očistijo z valjanjem po snegu.
Mladiča posnemata mamo.
Redna snežna kopel skrbi, da je kožuh dobro izoliran.
Nocoj bodo potrebovali vso toploto, ki je na voljo.
V arktični zimi
se lahko taki viharji pojavijo iznenada.
In snežni meteži so za mladiče lahko pogubni.
Vendar severni medvedi niso edine živali,
ki so dejavne v ledenih zimskih nočeh.
V zasneženih gozdovih na robu severnega polarnega kroga
se v mesečini pojavi enako žilava žival.
Planinski zajec.
Ti zajci se plenilcem izogibajo tako, da prilezejo ven šele v temi.
Na začetku zime rjavo dlako zamenja bela.
To je popolna kamuflaža.
Mlad samec uživa v polnočnem prigrizku.
Hrane ni veliko, zato mora jesti, dokler lahko.
Vendar so lačni tudi drugi zajci.
Tekmece mora pregnati.
Konkurenca za hrano in samice je lahko srdita.
Med pregonom pospešijo tudi do 40 km/h.
Včasih se tekmec noče vdati.
Takrat se začne dvoboj.
Večinoma so to udarci v prazno.
Gre za to, kdo je videti bolj žilav.
Nocoj je zmagal naš zajec.
Nočni prvak s tem dobi
najboljšo priložnost, da se bo prebil skozi dolge zimske noči.
Na obali
se severna medvedka in njena mladiča stisnejo skupaj.
Močno se shladi.
Polarni cikloni, ki prihajajo z morja, med zimskimi nočmi
zrak ohladijo na 50 stopinj pod ledišče.
Mladiči severnega medveda skrajnega mraza ne prenašajo dobro.
Prvo zimo jih preživi le polovica.
Toda nočne kamere razkrijejo, da mama pozna domiselno rešitev.
Koplje.
V sneg počasi praska zavetje,
v katero se bosta mladiča zatekla pred viharjem.
Družine severnega medveda v takih brlogih preždijo do štiri noči.
Samo tako lahko mama mladiča ohrani pri življenju.
Družina mora počakati...
Da snežni metež mine.
Vihar se je polegel.
Družina je prilezla ven in ugotovila, da je veter prinesel veliko spremembo.
Tam, kjer je bilo prej morje...
Je zdaj led.
Do kamor seže pogled.
Mama mladiča prvič odpelje na morski led.
Začela bosta novo življenjsko poglavje.
V naslednjih tednih
ju bo učila, kako v tej zamrznjeni pokrajini preživeti
dolgo arktično zimo.
Vendar ni edina severna medvedka z mladičema,
ki tukaj v temi raziskuje zamrznjeno pokrajino.
Daleč na morskem ledu
je še ena mama. Ima večje starševske težave.
Njena štiriletna mladiča sta že skoraj odrasla.
Sta razposajena najstnika.
Kamere za šibko svetlobo ujamejo nekaj nenavadnega.
Mladiča pri nočnem kopanju.
Zdaj sta že izvrstna plavalca.
Toda pri tej starosti se je najteže naučiti, kako zlesti iz vode.
Prvi mladič to že zna.
Njegov brat pa...
Ima s tem težave.
Končno.
No, vsaj nihče ni gledal.
Mama mora za nevarnostjo oprezati tudi pri tako velikih mladičih.
Pri štirih letih preverjata, kaj zmoreta.
Toda v bližini so veliki samci in to bi lahko bilo nevarno.
V naslednjih nočeh bo morala paziti, da bosta ob njej.
Vso dolgo temno zimo
je nočno nebo nad zamrznjenim svetom
prizorišče najčarobnejše svetlobne predstave na svetu.
Severnega sija.
Energija iz Sončevih viharjev
ob trku z ozračjem ustvari svetlobne trakove.
So več kot sto kilometrov nad tlemi.
Žarijo podnevi in ponoči.
Toda vidimo jih lahko le na temnem nočnem nebu.
Proti koncu zime
tema popusti svoj prijem.
Sonce se za kratek čas dvigne nad obzorje.
Prvič po več tednih.
Somrak.
Mama s starejšima mladičema prispe v zamrznjen ledeniški zaliv.
Ona se odpravi lovit tjulnje.
Štiriletnika pa se lahko igrata.
Vendar ne dolgo.
V zalivu je tudi medved samotar.
Samotarski severni medvedi so lahko izjemno popadljivi.
Toda mladiča sta radovedna.
Neznancu se ni pametno približati.
V spopadu bi se lahko kdo hudo poškodoval.
Toda navidezna napadalnost...
Postane nekaj bolj igrivega.
Izkaže se, da je neznanec mlada samica.
Vse to je romantično prerivanje.
To je njihova različica ravsanja.
Tako nežno družabno vedenje je videl le malokdo.
Mladiča hitro odraščata.
Ta mama je svojo nalogo že skoraj opravila.
Mladičema se je posvečala štiri leta.
Razposajenca jo bosta v prihodnjih dneh zapustila.
In prihodnje leto se bosta
z dolgimi temnimi zimskimi nočmi spoprijemala sama.
ZEMLJA PONOČI, POSNETO PONOČI
-Si pripravljen? -Ja.
Snemanje severnih medvedov ponoči je bilo zelo zahtevno.
Polarni vihar se je razbesnel že prvo noč.
Člani ekipe so se zavedeli, kaj jih čaka
v prihodnjih temnih tednih.
Ta hip je 30 stopinj pod lediščem.
In mislim, da smo na meji...
SNEMALEC
tega, kar zmorejo kamere in druga oprema.
Vožnja domov bo naporna.
Vso pot jih je spremljal vihar.
Pri vračanju v zavetje so se morali zanašati na GPS.
Naslednji večer so arktične razmere spet preprečile iskanje medvedov.
Pripravljen!
Obtičal sem v ledu. In to je površinska voda.
Kadar sladka voda s kopnega teče na morski led,
ga lahko staja in spremeni v brozgo.
Člani ekipe so obtičali.
Z vsakim gibom so se bolj pogrezali in se približevali morju pod sabo.
Tako zahtevnega snemanja pa še ne.
Samo slabo vreme, severnih medvedov pa nikjer.
In samo še na slabše je šlo.
Ponoči se je morski led, ki ga medvedi potrebujejo za lov,
nenadoma odlomil in izginil.
Odpihnilo ga je daleč od obale, z njim pa tudi severne medvede.
Bili so sredi globoke zime.
Toda morski led na Arktiki se krči.
Zaradi sprememb podnebja je prihodnost severnih medvedov negotova.
Po treh tednih odprave
so bili člani ekipe na pragu obupa.
Majhen žarek upanja je posijal tam, kjer so najmanj pričakovali.
Iskali smo medvede,
a je medved poiskal nas.
Stekel je proti našemu stranišču.
Vau. Vidim sledi zob.
In krempljev.
Grdo presenečenje, če bi bil na stranišču.
Večer pozneje so storilca zalotili na delu.
Stranišče je bilo na srečo prazno.
Z navzočnostjo medvedov so se obeti za ekipo izboljšali.
Izjemen napor je bil le malo pozneje nagrajen.
20. dan. Končno smo našli medvede.
Pa ne le enega.
POMOČNIK PRODUCENTA
Tu je mama z mladičema.
Končno.
O, bog. Čudoviti so.
Po številnih pustolovščinah
je ekipi končno uspelo nekaj izjemnega.
Severne medvede je posnela v mesečini.
In razkrila skrivnosti arktičnih noči, kot jih ni še nihče.
Prevedla Polona Mertelj