Natten.
En skuggvärld som döljer fler än hälften av djuren på vår planet.
Fram till nu har kameror bara visat glimtar av deras liv.
Men med hypermodern teknik
kan vi se natten lika tydligt som på ljusan dag.
Med kameror hundra gånger känsligare än människoögat...
...kan vi nu fånga nattens skönhet...
...i färg.
Främmande landskap.
Märkliga varelser väcks till liv av mörkret.
Osedda beteenden.
Nu kan vi följa djurens liv
i jordens sista sanna vildmark.
Natten.
Solnedgång över Skelettkusten i Namibia.
BERÄTTARE: TOM HIDDLESTON
Där Afrikas öken möter Atlanten.
Den verkar livlös.
Men några månader varje år
tas stränderna över av besökare från havet.
Sydafrikanska pälssälar.
Varje vår kommer över en halv miljon upp på stranden för att para sig.
Det förefaller vara den perfekta platsen för att föda upp nyfödda sälungar.
Bara några veckor gammal...
...är den här ungen fortfarande helt beroende av sin mor.
De första fyra månaderna
lever han enbart på hennes kaloririka mjölk.
Men att föda en hungrig sälunge är tröttande arbete.
Så mödrarna måste regelbundet ge sig ut i havet för att skaffa föda,
ofta flera dygn i sträck.
De lämnar sina ungar...
...ensamma hemma.
Men skymningen är en farlig tid.
Ett par schabrakschakaler.
Utan sina mödrars beskydd...
...måste ungarna klara sig själva.
Vassa tänder är deras enda försvar.
I dagsljuset kan sälungarna ofta jaga bort schakalerna.
Men när skymningen faller blir rollerna ombytta.
I mörkret äger schakalerna överraskningsmomentet.
För de här sälungarna blir det en lång och farlig natt.
Vi har aldrig kunnat bevittna det drama
som utspelas i mörkret längs den här kusten.
Men nu ger ny teknik oss möjligheten...
...att avslöja dess mysterier...
...som aldrig tidigare.
De första timmarna efter mörkrets inbrott är kolonin full av väsen.
Mitt i tumultet ropar en ensam unge efter sin mamma.
Men de vuxna sälarna i närheten ger honom ingen hjälp.
Sydafrikanska pälssälar bryr sig bara om sina egna ungar.
Han får klara sig själv.
Men lyckligtvis är stranden full av ungar vars mödrar är ute och jagar fisk.
I månljuset tränger de ihop sig till ett dagis för sälungar.
Det är ungarnas bästa chans för överlevnad.
Och på natten har de anledning att vara vaksamma.
Längre bort efter kusten har ett skeppsvrak slukats upp av sanden.
Det är nu lya för den mäktigaste schakalflocken längs kusten.
Över 95 procent av deras diet
utgörs av en enda sak: sälungar.
Dessa kusliga ylanden är signalen för att jakten börjar.
För första gången
filmar nattkameror schakalerna på deras nattliga räd.
Vuxna sälar är för stora att ge sig på.
Så flocken smyger sig in i kolonins mitt i sökandet efter ungar.
För mänskliga ögon...
...är ungarna dolda i mörkret.
Men schakaler har utmärkt mörkerseende...
...som ger dem möjlighet att hitta byte.
En sovande sälunge.
Med en vuxen säl i närheten
backar schakalen den här gången.
Men en annan sälunge har kommit bort från tryggheten i dagiset.
Och den har blivit upptäckt.
Dess enda chans är att komma ut i vattnet,
dit schakalerna inte kan följa efter.
Räddad i sista sekunden.
En bit bort från vågorna...
...hörs en märklig kör från öknen.
Efter att ha sökt skydd från solens hetta hela dagen
kommer de här små ökenborna fram ur sina hålor i den svala nattluften.
En geckoödlehanne som söker kärlek.
Men i mörkret är det svårt att hitta en maka.
Så han skäller.
Den här honan gillar det hon hör.
Men för att följa sitt hjärta...
...måste hon riskera livet.
En vit damspindel.
En geckojägare...
...med ett dödligt giftigt bett.
I kolmörkret upptäcker den sitt byte genom svaga vibrationer i sanden.
Hon är för snabb för spindeln, som återvänder till sin håla under jorden.
För den skällande geckoödlan är jakten på kärlek riskabel.
Men den är värd risken.
Nattetid döljer den här kustlinjen andra överraskningar.
Sanden har inte bara slukat skepp...
...utan hela städer.
En gammal övergiven gruvutpost...
...som hemsöks av märkliga nattliga andar.
En brun hyena, känd av befolkningen som strandvarg.
Det här är första gången vi har kunnat få en inblick i
de här djurens nattliga liv.
Ruinerna av ett övergivet kasino utgör lya för en liten familj.
En mor...
...och hennes två döttrar, tonårshyenor.
De unga schakalerna har inte ätit på hela dagen.
De är hungriga.
Och griniga.
Denna bisarra nattliga kamp är känd som nosbrottning.
Det är så unga hyenor testar varandras krafter.
Medan de kämpar är det upp till mamman att skaffa föda.
Bruna hyenor räknas som asätare.
Men längs den här kusten har de också lärt sig att jaga...
...sälungar.
Nu kan vi för första gången
avslöja hur mörkret hjälper dem att fånga sitt byte.
Utan våra kameror...
...är hyenorna nästan omöjliga att urskilja.
Hon gömmer sig i skuggan...
...och springer inte efter sälarna...
...utan väntar på att de ska komma till henne.
Precis utom räckhåll.
Men förhållandena ska strax ändras till hyenans fördel.
Under timmarna efter midnatt
rullar en dimbank in från havet och skymmer månen.
Nu är det svårare än någonsin för sälarna att få syn på hyenan.
Hon intar ny position bland stenarna...
...och väntar.
Äntligen, den perfekta måltavlan.
Hennes kraftiga käkar gör processen kort.
Det döda bytet drar snart till sig oönskad uppmärksamhet.
De hungriga schakalerna omringar henne, 20 mot 1.
Men inte ens en hel flock har en chans mot denna kraftfulla nattjägare.
Jakten är över för natten.
I det första gryningsljuset...
...återvänder schakalflocken till sin lya i skeppsvraket.
Och sälkolonin börjar röra på sig.
Genom att skocka ihop sig har de allra flesta lyckats överleva natten.
En sälunge hör ett rop han känner igen.
Mamma är hemma igen.
Äntligen får han dia.
Om några månader är sälungarna stora nog att lämna de här stränderna...
...och inleda nästa kapitel i sitt liv till havs.
Och Skelettkusten i Namibia blir åter stilla.
FILMAD I MÖRKRET
Den största utmaningen som filmteamet mötte
var att filma den skygga bruna hyenan,
vilket innebar att ge sig in i en övergiven spökstad.
Vi är de enda människorna här på många mils avstånd.
BITRÄDANDE PRODUCENT
Det är rätt läskigt på natten.
Den kusliga känslan förstärktes
när de kom ansikte mot ansikte med en stor hyena.
Så nära.
Ingen visste vad man skulle vänta sig av dessa rovdjur på natten,
inte ens hyenaforskaren dr Ingrid Wiesel.
Jag har observerat dem dagtid i många år.
Men deras nattliga beteende kan vara annorlunda.
Jag är spänd på att se filmbilderna.
En drönare med nattkamera lät filmteamet utforska husruinerna
och räkna ut var man skulle ställa upp kamerorna.
De upptäckte lyan i det övergivna kasinot.
Fantastiskt.
I 20 år har jag varit här och studerat hyenor,
men det är första gången jag jobbar med ett filmteam som kan filma på natten.
Filmteamet bevakade lyan i flera veckor
och blev ofta överraskade över hyenornas nattliga beteende.
En del var nytt även för Ingrid.
Oj, vilka fantastiska filmbilder vi fick i natt.
Helt otroligt.
Men vad som intresserade henne mest
var hur hyenornas grannar, schakalerna, också deltog.
De här schakalerna trakasserar verkligen hyenan.
Det händer nog mycket oftare nattetid.
En schakal var djärv nog
att göra en snabb stöldräd i hyenornas lya.
Aldrig en bra idé.
Så kul att få se vad de gör nattetid. Verkligen intressant.
Genom att jobba med forskare och senaste teknik
kunde filmteamet fånga aldrig tidigare sedda scener
ur de här skygga nattdjurens liv.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson