Nakts.
Ēnpilna pasaule, kas slēpj vairāk nekā pusi mūsu planētas dzīvnieku.
Līdz šim kameras piedāvāja vien nelielu ieskatu viņu dzīvē.
Bet, pateicoties jaunākās paaudzes tehnoloģijām,
mēs nakti varam saskatīt skaidri kā dienu.
Ar kamerām, kas ir simtkārt jutīgākas par cilvēka aci...
tagad mēs varam notvert nakts skaistumu...
krāsās.
Svešādas ainavas.
Savādas radības, kuras atdzīvina nakts tumsa.
Neredzēta uzvedība.
Tagad mēs varam sekot dzīvnieku dzīvei
Zemes pēdējā neskartajā teritorijā -
naktī.
Saulriets pār Namībijas Skeletu krastu.
STĀSTA TOMS HIDLSTONS
Te Āfrikas tuksnesis satiekas ar Atlantijas okeānu.
Izskatās, ka dzīvības te nav.
Taču katru gadu uz pāris mēnešiem
šejienes pludmalēs apmetas viesi no okeāna.
Tie ir brūnie kotiki.
Ik pavasari pāri par pusmiljonu kotiku dodas krastā dzemdēt.
Šī vieta šķiet kā radīta jaundzimušajiem.
Pāris nedēļu vecumā
mazulis aizvien ir pilnībā atkarīgs no mātes.
Pirmos četrus mēnešus
viņš pārtiks tikai no viņas kalorijām bagātā piena.
Taču zīdīt izsalkušu mazuli ir nogurdinošs darbs.
Tāpēc mātēm regulāri jāatgriežas okeānā pēc barības -
reizēm pat vairākas dienas pēc kārtas.
Mazuļi paliek mājās...
vieni.
Taču krēsla ir bīstams laiks.
Divi melnmuguras šakāļi.
Tā kā mātes devušās prom...
mazuļiem jāaizstāvas pašiem.
Viņu vienīgais ierocis ir asie zobi.
Dienasgaismā mazuļi parasti šakāļus spēj patriekt.
Taču, kad gaisma sāk bālēt, apstākļi mainās.
Tumsā šakāļi varēs viņus pārsteigt nesagatavotus.
Jaunuļiem šī būs gara un bīstama nakts.
Līdz šim mēs nebijām varējuši ieraudzīt drāmas,
kas šai piekrastē risinās pēc tumsas iestāšanās.
Bet tagad jaunās tehnoloģijas...
mums ļauj ielūkoties piekrastes noslēpumos...
pilnīgi no jauna.
Pirmajās tumsas stundās kotiku kolonija ir trokšņaina.
Visā šai jūklī vientuļš mazulis sauc māti.
Taču citi pieaugušie nesteidz viņu mierināt.
Brūnie kotiki rūpējas tikai par saviem mazuļiem.
Viņam par sevi jāgādā pašam.
Par laimi, pludmalē ir daudz mazuļu, kuru mātes devušās zivju medībās.
Mēnessgaismā tie visi sanāk kopā - kotiku bērnudārzā.
Tā jaunuļiem ir lielākas izredzes palikt drošībā.
Un naktī viņiem ir visas tiesības bažīties.
Piekrastes smiltīs ir iegrimis avarējis kuģis.
Tagad tas kļuvis par šīs pludmales varenāko šakāļu midzeni.
Vairāk nekā 95 % no viņu ēdienkartes
ir kotiku mazuļi.
Šie biedējošie kaucieni dod zīmi, ka jāsāk medības.
Tas tiek filmēts pirmoreiz -
nakts kameras seko šakāļiem nakts medībās.
Pieaugušie kotiki viņiem ir pārāk lieli pretinieki.
Tāpēc bars ielavās pašā kolonijas vidū un meklē mazuļus.
Mums izskatās...
ka tumsā mazuļi ir neredzami.
Taču šakāļi lieliski redz tumsā...
tāpēc spēj pamanīt vismazāko iespēju.
Aizmidzis mazulis.
Tā kā tuvumā bija pieaugušais,
šoreiz šakālis atkāpjas.
Taču vēl cits mazulis ir aizklīdis prom no drošā bērnudārza.
Un viņš ir pamanīts.
Viņa vienīgais glābiņš ir tikt līdz jūrai,
kur šakālis viņam nesekos.
Paveicās aizmukt.
Prom no viļņiem...
tuksnesī atskan savāds koris.
Visu dienu slēpušies no saules svelmes,
vēsākajās naktīs no savām alām izlien mazie tuksneša iemītnieki.
Mīlestības meklējumos devies rejošā gekona tēviņš.
Taču tumsā atrast partneri ir grūti.
Tāpēc viņš rej.
Šai mātītei dzirdētais patīk.
Bet, lai sekotu sirdsbalsij...
viņai jāriskē ar dzīvību.
Baltais medniekzirneklis.
Gekonu mednieks...
ar nāvējoši indīgu kodienu.
Tumsā tas savu upuri sajūt pēc vissīkākajām smilšu vibrācijām.
Gekonu mātīte zirneklim ir par izveicīgu, tāpēc tas atkāpjas savā pazemes migā.
Rejošajam gekonam mīlestība ir bīstama padarīšana.
Taču ir vērts riskēt.
Naksnīgajā piekrastē ir vēl citi pārsteigumi.
Smiltis ir aprijušas ne tikai kuģus...
bet pat veselas pilsētas.
Veca raktuvju strādnieku pilsētiņa...
kurā vīd naksnīgi rēgi.
Brūnā hiēna, ko vietējie sauc par piekrastes vilku.
Šī ir pirmā reize, kad varam ielūkoties
šo dzīvnieku nakts dzīvē.
Pamesta kazino drupas ir mājvieta nelielai ģimenei.
Mātei...
un viņas divām meitām - pusaugu hiēnām.
Jaunules visu dienu nav ēdušas.
Viņas ir izsalkušas.
Un īgnas.
Šī dīvainā nakts cīņa ir treniņš.
Tā jaunās hiēnas pārbauda cita citas spēku.
Kamēr jaunās cīnās, barība jāgādā mātei.
Brūnās hiēnas tiek uzskatītas par maitēdājām.
Taču šai piekrastes daļā viņas ir iemācījušās medīt...
kotiku mazuļus.
Šī ir pirmā reize,
kad varam parādīt, kā tumsa viņām palīdz tikt pie medījuma.
Bez mūsu kamerām...
hiēnu ieraudzīt ir gandrīz neiespējami.
Viņa slēpjas ēnās.
Hiēna kotikus nevajā...
bet gan gaida, kad kotiki pietuvosies.
Drusciņ par tālu.
Taču drīz mainīsies laikapstākļi - hiēnām par labu.
Pēc pusnakts
no okeāna sāk velties bieza migla, kas aizsedz mēnesi.
Tagad kotikiem pamanīt hiēnu ir vēl grūtāk.
Viņa starp akmeņiem atrod jaunu slēptuvi...
un gaida.
Beidzot uzrodas ideāls mērķis.
Viņas spēcīgie žokļi pieliek punktu.
Sekmīgās medības drīz pievērš nevajadzīgu uzmanību.
Viņu ielenc 20 šakāļi, kas vēl nav dabūjuši ēst.
Taču varenajai nakts medniecei pat vesels bars nav bīstams.
Šonakt medības ir galā.
Līdz ar pirmajiem saules stariem...
šakāļu bars atgriežas savā midzenī - kuģa vrakā.
Un kotiku kolonija sāk mosties.
Lielais vairums šo nakti ir pārdzīvojuši, saspiedušies kopā.
Un mazulis izdzird pazīstamu saucienu.
Ir pārnākusi mamma.
Beidzot viņš dabū paēst.
Pēc pāris mēnešiem mazuļi jau varēs pamest pludmali...
un jūrā sākt jaunu savas dzīves posmu.
Un Namībijas Skeletu krasts atkal būs kluss un mierīgs.
Visgrūtākais filmēšanas grupas pārbaudījums
bija nofilmēt izvairīgo brūno hiēnu -
viņiem bija jādodas uz pamesto spoku pilsētu.
Jūdzēm tālu mēs esam vienīgie cilvēki.
KARĪNA TOMASA PRODUCENTA PALĪDZE
Un naktī ir diezgan spocīgi.
Spocīgā sajūta tikai auga augumā,
kad viņi saskrējās ar lielu hiēnu.
Tik tuvu!
Neviens nezināja, ko no šiem plēsoņām naktī var sagaidīt -
pat hiēnu pētniece Dr. Ingrida Vīzela ne.
Gadiem ilgi esmu viņas pētījusi dienā.
INGRIDA VĪZELA BRŪNO HIĒNU PĒTNIECĪBAS PROJEKTS
Taču naktī uzvedība varētu būt citāda.
Ar sajūsmu gaidu safilmēto materiālu.
Ar nakts redzamības dronu grupa varēja izpētīt drupas
un saprast, kur labāk uzstādīt kameras.
Kazino drupās viņi atklāja midzeni.
Apbrīnojami!
Es šeit hiēnas pētu jau 20 gadus,
bet pirmo reizi strādāju ar filmētājiem, kas var filmēt naktī.
Vairākas nedēļas midzeni novērojot,
grupu bieži pārsteidza hiēnu uzvedība naktī.
Reizēm ko tādu nebija redzējusi pat Ingrida.
Oho, šonakt safilmēts pilnīgi fantastisks materiāls.
Neticami.
Taču visvairāk viņu ieinteresēja tas,
ka izklaidēs pievienojās arī hiēnu kaimiņi - šakāļi.
Šakāļi tai hiēnai neliek mieru.
Domāju, ka naktī tā notiek daudz biežāk.
Viens šakālis pat bija tik pārdrošs,
ka mēģināja ielavīties hiēnu midzenī.
Nemaz nav prātīgi.
Ir tik jauki redzēt, ko viņi naktī dara. Tas ir tik īpaši!
Pateicoties zinātniekiem un jaunākajām tehnoloģijām,
grupai izdevās iemūžināt vēl neredzētus mirkļus
no šo izvairīgo nakts dzīvnieku dzīves.
Tulkojis Imants Pakalnietis