Az éjszaka.
A bolygón élő állatok több mint felének rejteket nyújtó sötét világ.
A kamerák eddig csupán röpke bepillantást engedtek az életükbe.
Az új generációs technológia segítségével
most már éjszaka is olyan tisztán látunk mindent, mint nappal.
Az emberi szemnél százszor érzékenyebb kamerákkal...
az éjszaka szépségét immár...
színesben ragadjuk meg.
Idegenszerű tájak.
Különös teremtmények, amelyeket a sötétség kelt életre.
Eddig nem látott viselkedés.
Mostantól nyomon követhetjük az állatok életét
a Föld utolsó igazi vadonjában.
Az éjszakában.
FÖLDÜNK ÉJJEL SZÍNESBEN
Lemenőben a nap a namíbiai Csontvázparton.
NARRÁTOR:
Itt fut bele az afrikai sivatag az Atlanti-óceánba.
A táj kihaltnak tűnik.
De a helyi partokat évente pár hónapra
az óceán felől érkező látogatók veszik birtokba.
Dél-afrikai medvefókák.
Több mint félmillióan szállnak itt partra minden tavasszal, hogy sokasodjanak.
A helyszín tökéletesnek tűnik az újszülöttek felnevelésére.
Ez a pár hetes borjú...
még mindenben anyjára van utalva.
Élete első négy hónapjában
kizárólag anyja kalóriadús tején él.
Az éhes borjak szoptatása kimerítő feladat.
Az anyák ezért kénytelenek rendszeresen táplálékot szerezni az óceánból,
így gyakran napokig távol vannak.
Addig borjaikat...
magukra hagyják.
A szürkület veszélyes időszak.
Két panyókás sakál.
Anyjuk nincs itt, hogy megvédje őket...
ezért a borjak magukra vannak utalva.
Egyetlen fegyverük éles foguk.
A borjak nappal általában sikeresen elzavarják a sakálokat.
De ahogy sötétedni kezd, fordul a kocka.
Sötétedés után a sakálok kihasználhatják a meglepetés erejét.
Hosszú és veszélyekkel teli éjszaka vár a fiatal borjakra.
Ezelőtt még soha nem láthattuk,
mi zajlik sötétedés után ezeken a partokon.
Az új technológia segítségével...
immár eddig páratlan módon...
deríthetünk fényt a rejtélyre.
A sötétedés utáni első órákban a kolóniában nagy a zaj.
A hangzavarban egy magányos borjú anyját szólongatja.
A közelben lévő felnőttek nem nyugtatják meg.
A dél-afrikai medvefókák kizárólag saját kölykeikkel törődnek.
Az apróság magára van utalva.
Szerencsére a parton hemzsegnek a borjak, akiknek anyja szintén halászni ment.
Összebújnak a holdfényben a fókaneveldében.
A kicsik így vannak a legnagyobb biztonságban.
Jól is teszik, hogy éjjel óvatosak.
A parton heverő hajóroncsot betemette a homok.
Itt bújik meg a legerősebb helyi sakálfalka.
Étrendjük 95 százalékban egy dologból áll: fókaborjúból.
A vérfagyasztó vonyítás csatakiáltásként jelzi a vadászat kezdetét.
Most először vették filmre
éjszakai kamerákkal a sakálok portyázását a sötétben.
A felnőtt fókákkal nem bírnak el.
Ezért a falka borjakat keresve a kolónia belsejébe oson.
Az emberi szem elől...
a sötétség elrejti a kicsiket.
De a sakálok éjjel is kiválóan látnak...
így ha lehetőség adódik, az nem marad előttük rejtve.
Egy alvó borjú.
Egy felnőtt fóka is van a közelben,
így a sakál egyelőre meghátrál.
Egy másik borjú azonban elkószált a biztonságot adó neveldéből.
A sakálok pedig észrevették.
Csak akkor van esélye, ha eléri a vizet,
ahová a sakál nem követi.
Szerencsésen megúszta.
Távol a hullámoktól...
különös kórus hangját hallani a sivatagból.
A sivatag apró lakói napközben elrejtőztek a forróság elől,
a hűvösebb éjszakákon azonban előbújnak odvaikból.
Egy hím ugató gekkó párt keres.
A sötétben azonban nehéz társra lelni.
Ezért ugat.
Ez zene a nőstény füleinek.
De ha szíve választottjához megy...
azzal az életét teszi kockára.
Egy nőstény vadászpók.
Gekkókat keres...
és csípése halálos.
A vaksötétben a homok rezgése segítségével bukkan áldozata nyomára.
Ez a gekkó túl gyors, ezért a pók visszatér föld alatti rejtekébe.
Az ugató gekkó sokat kockáztat párkeresés közben.
A jutalom azonban nem marad el.
A sivatagi part éjjelente más meglepetést is tartogat.
A homok nemcsak hajókat temetett el...
hanem egész városokat is.
A régi elhagyatott bányásztelepülésen...
éjjelente különös szellemek kísértenek.
A barna hiénát a helyiek parti farkasnak hívják.
Első alkalommal lehetünk szemtanúi
éjszakai életüknek.
Az elhagyatott kaszinó romjai egy kis családnak nyújtanak menedéket.
Egy anya...
és két lánya, kamasz hiénák.
A fiatalok egész nap nem ettek.
Éhesek.
És nyűgösek.
Ennek a különös éjszakai birkózásnak pofaharapdálás a neve.
A fiatal hiénák ezzel próbálgatják egymás erejét.
Amíg a fiatalok egymást gyűrik, anyjukra marad az élelemszerzés.
A barna hiéna dögevő.
A part mentén élő egyedek azonban megtanulták, hogy vadásszanak...
fókaborjakra.
Első alkalommal mutathatjuk meg,
hogyan használják ki a sötétséget áldozatuk elejtéséhez.
Kameráink nélkül...
a hiénát szinte alig látni.
Elrejtőzik a sötétben...
és nem kezdi üldözni a fókákat...
hanem megvárja, hogy azok menjenek oda hozzá.
Csak egy hajszálnyi hiányzott.
A helyzet azonban hamarosan a hiéna javára fordul.
Az éjfélt követő órákban
az óceán felől érkező sűrű köd eltakarja a holdat.
A fókák most még kevésbé látják a hiénát.
Új helyet keres a kövek között...
és vár.
Végre megvan a tökéletes célpont.
Erős állkapcsa végez áldozatával.
A zsákmányért hamarosan nemkívánatos elemek jelentkeznek.
Az éhes sakálok 20-szoros túlerőben veszik körül a hiénát.
De ezzel az erős éjjeli vadásszal egy egész falka se szállhat szembe.
Mára vége a vadászatnak.
A hajnal első fényeiben...
a sakálfalka visszahúzódik a hajóroncsba.
A fókakolónia pedig mozgolódni kezd.
Többségük összebújva túlélte az éjszakát.
Az egyik borjú ismerős hangot hall.
Anyja visszatért.
Végre ő is ehet.
A borjak pár hónap múlva akkorára nőnek, hogy elhagyhatják a partot...
és a tengeren új fejezet kezdődik az életükben.
A namíbiai Csontvázpartra pedig ismét visszatér a nyugalom.
FÖLDÜNK ÉJJEL
SÖTÉTBEN KÉSZÜLT FELVÉTELEK
A Földünk éjjel stábjának legnehezebb feladata
az embert kerülő barna hiéna lefilmezése volt.
Ehhez be kellett merészkedniük a kihalt szellemvárosba.
A környéken kilométerekre nincs rajtunk kívül ember.
PRODUCERASSZISZTENS
Az éjszakák elég rémisztőek.
Még ijesztőbb volt,
amikor szemtől szembe találták magukat egy nagy hiénával.
Milyen közel van!
Rejtély volt, mire képesek a ragadozók éjjel,
még a hiénák szakértője, dr. Ingrid Wiesel se tudta.
Éveken át figyeltem őket nappal.
BARNAHIÉNA-KUTATÓPROJEKT
De az éjszakai magatartás merőben más lehet.
Nagyon várom a felvételeket.
A stáb az éjjellátóval felszerelt drón segítségével feltárhatta a romokat,
és a legjobb helyekre tehették ki a kamerákat.
A régi kaszinóban egy búvóhelyre bukkantak.
Elképesztő!
Húsz éve tanulmányozom itt a hiénákat.
Még soha nem dolgoztam olyan filmes céggel, akik éjjel is tudnak forgatni.
A többhetes megfigyelés során
a csapatot gyakran meglepte a hiénák éjszakai viselkedése.
Volt, ami még Ingrid számára is újdonság volt.
Nahát! Egészen elképesztő felvételek készültek ma éjjel.
El se hiszem.
Azt találta a legérdekesebbnek,
hogy a hiénák szomszédai, a sakálok szintén beszálltak a játékba.
A sakálok cukkolják a hiénát.
Azt hiszem, ez inkább az éjszakákra jellemző.
Az egyik sakál volt olyan merész,
hogy megpróbálta lesből lerohanni a hiénák búvóhelyét.
Rossz húzás.
Olyan jó látni, mit csinálnak éjjelente! Egészen különleges!
A tudósok és a modern technológia segítségével
a csapat eddig nem látott pillanatokat örökíthetett meg
a titokzatos éjszakai állatok életéből.
A feliratot fordította: Basch Erzsébet