Yö.
Sen hämärään piiloutuu yli puolet maapallon eläimistä.
Tähän saakka kamerat ovat tarjonneet vain nopean vilkaisun niiden elämään.
Uusimman teknologian ansiosta -
voimme kuitenkin nähdä yöllä yhtä selkeästi kuin päivällä.
Kamerat ovat yli sata kertaa herkempiä kuin ihmissilmä.
Voimme nyt tallentaa niillä yön kauneuden.
Väreissä.
Kiehtovia maisemia.
Kummallisia pimeässä eläviä otuksia.
Ennennäkemätöntä käyttäytymistä.
Voimme nyt seurata eläinten elämää -
planeettamme viimeisessä aidossa erämaassa.
Yössä.
Aurinko laskee Namibian Skeleton Coastilla.
KERTOJA
Afrikan aavikko kohtaa siellä Atlantin valtameren.
Se näyttää elottomalta.
Kuitenkin vuosittain parin kuukauden ajaksi -
näille rannoille saapuu vierailijoita mereltä.
Afrikanhylkeitä.
Puoli miljoonaa hyljettä tulee keväisin rannalle parittelemaan.
Ranta näyttää täydelliseltä paikalta vastasyntyneiden poikasten hoitamiseen.
Vain parin viikon ikäisenä -
tämä poikanen on yhä täysin riippuvainen emostaan.
Ensimmäiset neljä kuukautta -
se syö vain emon runsaskalorista maitoa.
Nälkäisen poikasen imettäminen on kuitenkin rankkaa työtä.
Emojen on siis palattava säännöllisesti merelle syömään,
usein moneksi päiväksi.
Ne jättävät poikaset -
yksin kotiin.
Iltahämärä on vaarallista aikaa.
Vaippasakaalit saapuvat parivaljakkona.
Emo ei ole suojelemassa,
joten poikasten on selviydyttävä yksin.
Terävät hampaat ovat niiden ainoa puolustuskeino.
Päivänvalossa poikaset saavat yleensä sakaalit hätistettyä matkoihinsa.
Valon himmentyessä tilanne kuitenkin muuttuu.
Pimeän tultua sakaalit voivat toimia yllättäen.
Yöstä tulee pitkä ja vaarallinen nuorille poikasille.
Emme ole koskaan voineet nähdä jännitysnäytelmiä,
joita tällä rannikolla tapahtuu pimeän tultua.
Käytämme nyt kuitenkin uutta teknologiaa,
jonka ansiosta voimme paljastaa yön salaisuudet -
ennennäkemättömällä tavalla.
Hylkeet ovat hyvin äänekkäitä muutaman tunnin ajan pimeän laskeuduttua.
Mekkalan keskellä yksinäinen poikanen kutsuu emoaan.
Lähistön aikuisista ei kuitenkaan ole lohduttajiksi.
Afrikanhylkeet välittävät vain omista poikasistaan.
Poikasen on huolehdittava itsestään.
Onneksi ranta on täynnä poikasia, joiden emot ovat merellä kalastamassa.
Kaikki poikaset kerääntyvät rykelmäksi kuin lastentarhassa.
Se on niiden paras keino pysyä turvassa.
Öisin niillä onkin hyvä syy olla varuillaan.
Rannikolla on hiekkaan uppoutunut laivahylky.
Se on nyt rannan hurjimman sakaalilauman pesä.
Yli 95 prosenttia sakaalien ravinnosta -
on peräisin yhdestä lähteestä: hylkeenpoikasista.
Ulvovat huudot ovat kutsu saalistuksen aloittamiseen.
Kuvaamme ensimmäistä kertaa -
hämäräkameroilla sakaalien öistä hyökkäystä.
Aikuiset hylkeet ovat liian suuria saaliiksi.
Sakaalilauma hiipii siis hylkeiden keskelle etsimään poikasia.
Meidän silmissämme -
poikaset ovat piilossa pimeässä.
Sakaaleilla on kuitenkin loistava hämäränäkö,
jonka ansiosta ne voivat etsiä mahdollista saalista.
Nukkuva poikanen.
Lähellä on aikuinen hylje,
joten sakaalit perääntyvät tällä kertaa.
Toinen poikanen on kuitenkin harhautunut pois ryhmän turvasta.
Se on huomattu.
Sen ainoa mahdollisuus on paeta merelle,
jonne sakaalit eivät voi sitä seurata.
Pako onnistuu.
Kaukana meren aalloista -
aavikolla kuuluu outojen äänten kuoro.
Vietettyään päivän suojassa auringon kuumuudelta -
aavikon pikku asukit tulevat esiin koloistaan yön viileydessä.
Urosgekko janoaa lempeä.
Pimeässä on kuitenkin vaikea löytää parittelukumppania.
Siksi se säksättää.
Tämä naaras pitää kuulemastaan.
Sydämen äänen seuraaminen -
merkitsee kuitenkin hengen vaarantamista.
Valkoinen hämähäkki.
Gekkojen saalistaja,
jonka purema on kuolettavan myrkyllinen.
Yön pimeydessä se tunnistaa saaliinsa hiekan heikon värähtelyn avulla.
Gekko on liian nopea hämähäkille, joka vetäytyy maanalaiseen pesäänsä.
Lemmen etsiminen on gekolle vaarallista puuhaa.
Se on kuitenkin riskin arvoista.
Aavikon ympäröimän rannikon yöhön kätkeytyy myös muita yllätyksiä.
Hiekkaan ei ole uponnut vain laivoja -
vaan myös kokonaisia kyliä.
Vanhassa hylätyssä kaivoskylässä -
kummittelevat omituiset yön henget.
Ruskohyeena, jota paikalliset kutsuvat rantasudeksi.
Voimme nähdä ensimmäistä kertaa -
näiden eläinten yöllistä elämää.
Vanhan kasinon rauniot tarjoavat pesän pienelle perheelle.
Emolle -
ja kahdelle teini-ikäiselle tyttärelle.
Nuoret hyeenat ovat olleet koko päivän syömättä.
Ne ovat nälkäisiä.
Ja äreitä.
Tätä outoa yöllistä taistelua kutsutaan kuonopainiksi.
Nuoret hyeenat mittelevät siten voimiaan.
Pentujen tapellessa emon on hankittava ruokaa.
Ruskohyeenoja pidetään raadonsyöjinä.
Tällä rannikkoalueella ne ovat kuitenkin oppineet saalistamaan -
hylkeenpoikasia.
Meillä on nyt ensimmäistä kertaa -
mahdollisuus paljastaa, miten ne saalistavat pimeän turvin.
Ilman kameroita -
hyeenaa on lähes mahdotonta nähdä pimeässä.
Hyeena piileskelee varjoissa.
Se ei ahdistele hylkeitä -
vaan odottaa hylkeiden tulevan lähemmäs.
Napattaviksi.
Olosuhteet ovat muuttumassa hyeenan eduksi.
Keskiyön jälkeisinä tunteina -
sumumassa vierii valtamereltä ja peittää kuun.
Hylkeiden on lähes mahdotonta nähdä hyeenaa.
Se siirtyy kivien keskelle -
ja odottaa.
Täydellinen kohde ilmestyy vihdoin.
Hyeenan vahvat leuat hoitavat tehtävän.
Saalis herättää pian kutsumattomien vieraiden kiinnostuksen.
Sakaalit etsivät epätoivoisesti ruokaa ja piirittävät hyeenan ylivoimalla.
Edes suuri sakaalilauma ei kuitenkaan voi päihittää tätä yöllistä saalistajaa.
Saalistaminen on päättynyt tältä yöltä.
Aamu sarastaa,
ja sakaalilauma palaa pesäänsä laivahylkyyn.
Hyljeyhteisössä alkaa näkyä elämää.
Suurin osa hylkeistä selvisi yöstä kerääntymällä yhteen.
Yksi poikasista kuulee tutun kutsuhuudon.
Emo on palannut.
Poikanen saa vihdoin ruokaa.
Parin kuukauden päästä poikaset ovat riittävän suuria lähtemään rannalta -
ja aloittamaan elämässään uuden luvun merellä.
Rauha palaa silloin Namibian Skeleton Coastille.
YÖN MAAILMA
KUVATTU PIMEÄSSÄ
Vaikein Earth at Night -tiimin kohtaama haaste -
oli aran ruskohyeenan kuvaaminen -
ja hylättyyn aavekylään uskaltautuminen.
Olemme ainoita ihmisiä kilometrien säteellä.
APULAISTUOTTAJA
Se tuntuu öisin hyvin pelottavalta.
Aavemaista tunnelmaa korosti -
suuren hyeenan kohtaaminen kasvotusten.
Se on hyvin lähellä.
Kukaan ei tiennyt, mitä hyeenoilta saattoi odottaa yöllä,
ei edes hyeena-asiantuntija tri Ingrid Wiesel.
Olen seurannut niitä vuosia päivisin.
RUSKOHYEENA-TUTKIMUSPROJEKTI
Ne voivat kuitenkin käyttäytyä eri tavalla öisin.
Olen innoissani kuvauksista.
Tiimi saattoi tutkia raunioita hämäräkameralennokilla -
ja selvittää siten, minne kamerat oli parasta sijoittaa.
He löysivät pesän vanhasta kasinosta.
Tämä on upeaa.
Olen tutkinut hyeenoja 20 vuoden ajan,
ja teen ensi kertaa yhteistyötä hämäräkameroilla kuvaavan tiimin kanssa.
Viikkojen tarkkailun aikana -
tiimi yllättyi usein hyeenojen yöllisestä käyttäytymisestä.
Kaikki ei ollut tuttua edes Ingridille.
Illan kuvat olivat aivan upeita.
Uskomatonta.
Ingridiä kiinnosti kuitenkin eniten,
miten hyeenojen naapurit, sakaalit, liittyivät toimintaan.
Sakaalit todellakin kiusaavat tätä hyeenaa.
Se on yleisempää öisin.
Yksi sakaaleista oli röyhkeä -
ja yritti ovelaa iskua hyeenojen pesään.
Se ei ole koskaan hyvä ajatus.
On hienoa nähdä, mitä ne tekevät öisin. Se on hyvin erityistä.
Apunaan tutkijat ja uusin teknologia -
tiimi saattoi ikuistaa ennennäkemättömiä hetkiä -
näiden salaperäisten yöeläinten elämästä.
Tekstitys: Liisa Sippola