Natten.
En skyggefuld verden, der skjuler over halvdelen af klodens dyr.
Indtil nu har kameraer kun givet os et lille glimt af deres liv.
Men ved hjælp af den nyeste teknologi
kan vi se natten, som var det højlys dag.
Med kameraer, der er 100 gange mere følsomme end det menneskelige øje...
...kan vi nu skildre nattens skønhed...
...i farver.
Fremmedartede landskaber.
Mærkværdige skabninger, der kommer til live i mørket.
Hidtil ukendt adfærd.
Nu kan vi følge dyrenes liv
i Jordens sidste sande vildmark.
Natten.
Solnedgang over Skeletkysten i Namibia.
FORTALT AF TOM HIDDLESTON
Her møder den afrikanske ørken Atlanterhavet.
Ved første øjekast er den livløs.
Men nogle få måneder om året
indtages strandene af gæster fra havet.
Sydafrikanske pelssæler.
Hvert forår søger over en halv million af dem ind på land for at yngle.
Det virker som et perfekt sted at opfostre nyfødte unger.
Ungen her er kun få uger gammel...
...og stadig totalt afhængig af sin mor.
De første fire måneder lever han udelukkende af hendes kalorierige mælk.
Men det er udmattende at tage sig af en sulten unge.
Derfor må mødrene regelmæssigt vende tilbage til havet for at æde.
Ofte i flere dage i træk.
De forlader deres unger...
...alene hjemme.
Men skumringen er en farlig tid.
Et par skaberaksjakaler.
Uden mødrenes beskyttelse...
...må ungerne klare sig selv.
Skarpe tænder er deres eneste forsvar.
I dagslys kan ungerne normalt godt afværge sjakalernes angreb.
Men når lyset svinder, bliver der byttet om på rollerne.
Efter mørkets frembrud har sjakalerne overraskelseselementet.
Der venter ungerne en lang og farefuld nat.
Aldrig før har vi været i stand til at se det drama,
der udspiller sig ved kysten efter mørkets frembrud.
Men nu kan den moderne teknologi...
...lade os afsløre mysterierne...
...som aldrig før.
I de første timer efter mørkets frembrud er kolonien et inferno af støj.
Midt i alt hurlumhejet kalder en enlig unge på sin mor.
Men de voksne omkring ham trøster ham ikke.
Sydafrikanske pelssæler tager sig kun af deres egne unger.
Han må klare sig selv.
Men heldigvis vrimler stranden med unger, hvis mødre er ude på fisketur.
I månelyset kryber de sammen i en børnehave for sælunger.
Det er ungernes bedste chance for at finde sikkerhed.
Og om natten har de god grund til at være varsomme.
Ved kysten er et skibsvrag blevet opslugt af sandet.
Det fungerer nu som hule for strandens stærkeste sjakalflok.
Over 95% af deres kost
udgøres af én ting: sælunger.
De uhyggelige hyl er tegn til, at jagten kan begynde.
Det filmes for første gang,
da natkameraerne følger sjakalerne på en nattejagt.
Voksne sæler er for store at kunne gå løs på
På jagt efter unger sniger flokken sig ind i hjertet af kolonien.
Som vi ser det...
...er ungerne skjult af mørket.
Men sjakaler har glimrende nattesyn...
...som de bruger til at gribe enhver chance.
En sovende unge.
Da der er voksen sæl lige i nærheden, vælger sjakalen denne gang at fortrække.
Men en anden unge er kommet væk fra trygheden i flokken.
Og det er blevet opdaget.
Den eneste chance er at nå ud i havet,
hvor sjakalen ikke følger efter.
Denne gang slap den.
Længere væk fra bølgerne...
...høres et underligt kor i ørkenen.
Efter at have ligget i læ for den varme sol hele dagen
kommer ørkenens små beboere frem fra deres bo i den kølige aften.
En sandgekkohan på jagt efter den store kærlighed.
Men det er svært at finde en mage i mørket.
Så han gør.
Hunnen her kan godt lide, hvad hun hører.
Men for at følge sit hjerte...
...må hun sætte livet på spil.
En edderkop af arten Leucorchestris arenicola.
En gekkojæger...
...med et dødbringende giftigt bid.
I bælgmørke finder den frem til byttet ved hjælp af små vibrationer i sandet.
Hun er for hurtig for edderkoppen, der trækker sig tilbage til boet under jorden.
For sandgekkoen er det en risikabel affære at lede efter en mage.
Men det er værd at satse.
Om natten byder ørkenkysten på andre skjulte overraskelser.
Sandet har ikke kun opslugt skibe...
...men også hele byer.
En forladt gammel mineforpost...
...der hjemsøges af mystiske natlige ånder.
En brun hyæne. De lokale kalder det en strandulv.
Det er første gang, vi har været i stand til at observere
disse dyrs natlige aktiviteter.
Ruinerne af et forladt kasino er blevet en lille families hule.
En mor...
...og hendes to døtre. Hyæneteenagere.
Ungerne har ikke ædt hele dagen.
De er sultne.
Og gnavne.
Den sælsomme nattekamp bliver kaldt snudebrydning.
Det er en styrkeprøve mellem de unge hyæner.
Mens de slås, er deres mor ude for at skaffe føde.
Brune hyæner betragtes som ådselædere.
Men ved denne kyststrækning har de også lært at jage...
...sælunger.
For første gang
kan vi nu afsløre, hvordan de fanger deres bytte i ly af mørket.
Uden vores kameraer...
...er hyænen nærmest umulig at få øje på.
Godt skjult i skyggerne...
...jager hun ikke sælerne.
Hun venter på, at sælerne kommer til hende.
Lige uden for rækkevidde.
Men snart ændrer forholdene sig til hyænens fordel.
I timerne efter midnat
ruller en tågebanke ind fra havet og dækker for månen.
Nu bliver det endnu sværere for sælerne at få øje på hyænen.
Hun finder en ny plads mellem stenene...
...og venter.
Endelig et perfekt mål.
Hendes stærke kæber gør arbejdet færdigt.
Drabet tiltrækker hurtigt uønsket opmærksomhed.
Sjakalerne er desperate efter at få noget føde og omringer hende. De er 20 mod en.
Men selv ikke en hel flok kan hamle op med nattens mægtige jæger.
Nattens jagt er forbi.
I solopgangens første lys...
...vender flokken af sjakaler tilbage til deres bo i skibsvraget.
Og sælkolonien begynder at røre på sig.
Ved at krybe sammen har langt størstedelen af dem overlevet natten.
Og én unge hører et kald, han genkender.
Mor er tilbage.
Endelig får han lov at die.
Om få måneder er ungerne store nok til at forlade stranden...
...og gå i gang med det næste kapitel af deres liv i havet.
Og Skeletkysten i Namibia vil atter ligge fredelig hen.
FILMET I MØRKET
Den største udfordring for Earth at Night-filmholdet
var at filme den sjældne brune hyæne.
Det krævede, at de vovede sig ind i en forladt spøgelsesby.
Her er ingen andre mennesker i miles omkreds.
PRODUKTIONSASSISTENT
Her er ret uhyggeligt om natten.
Og uhyggen blev forstærket,
da de stod ansigt til ansigt med en stor hyæne.
Så tæt på.
Ingen vidste helt, hvad de kunne forvente af nattens rovdyr,
selv ikke hyæneeksperten Ingrid Wiesel.
Jeg har observeret dem om dagen i årevis.
FORSKNINGSPROJEKT OM BRUNE HYÆNER
Men adfærden kan være anderledes om natten.
Jeg glæder mig til at se optagelserne.
Ved hjælp af en drone med natkamera kunne filmholdet udforske ruinerne
og finde ud af, hvor det var bedst at opstille kameraerne.
De fandt en hule i kasinoet i ruinbyen.
Fantastisk.
Jeg har studeret hyæner her i 20 år,
og det er første gang, jeg arbejder sammen med et filmhold, der kan filme om natten.
Filmholdet blev der i flere uger
og fik sig mange overraskelser over hyænernes natlige adfærd.
Noget af den havde selv ikke Ingrid set før.
Vi fik nogle helt fantastiske optagelser i nat. Jeg er målløs.
Men det, der interesserede hende mest,
var den måde, hyænernes naboer, sjakalerne, blandede sig i tingenes gang.
Sjakalerne plager virkelig hyænen.
Det forekommer nok meget mere om natten.
Én sjakal dristede sig endda til
at forsøge sig med et lusket plyndringstogt i hyænernes bo.
Ikke nogen god idé.
Det er dejligt at se dem om natten. Det er enestående.
Arbejdet med forskere og den nyeste teknologi
gjorde det muligt for filmholdet at fange hidtil usete øjeblikke
i de hemmelighedsfulde natdyrs liv.
Tekster af: Eskil Hein