Noč.
Svet senc, ki skrivajo več kot polovico živali našega sveta
Kamere so nam do zdaj omogočale zgolj pokukati v njihovo življenje.
Toda z najsodobnejšo tehniko
lahko ponoči vidimo enako jasno kot podnevi.
S kamerami, ki so stokrat občutljivejše od človeških oči,
zdaj lepoto noči lahko posnamemo...
V barvah.
Tuje pokrajine.
Nenavadna bitja, ki oživijo v temi.
Vedenje, kakršnega še nismo videli.
Zdaj lahko življenje živali spremljamo
tudi v zadnji resnični divjini na svetu.
V noči.
Nad tropskimi indonezijskimi otoki se mrači.
PRIPOVEDUJE TOM HIDDLESTON
In pod valovi se nekaj skriva.
To je eden najbolj neokrnjenih podvodnih svetov na Zemlji.
Koralni grebeni.
Zakladnice morskega življa.
Zavzemajo manj kot odstotek vsega morskega dna na svetu.
Toda življenjsko okolje ponujajo dobri tretjini morskih bitij.
Koralni greben je živahno podmorsko mesto.
V njem se zavzeto hranijo bitja vseh oblik in velikosti.
Papagajevke, buldožerji koralnega grebena,
drobijo korale z usti, podobnimi kljunu.
Prave karete pa grizljajo mehkejše spužve,
ki rastejo pod trdimi koralami.
Iznajdljive najdejo hrano tudi na najnenavadnejših krajih.
Majhne ustnače čistilke ponujajo intimne storitve.
Grizljajo hrano, ki je sosedom obtičala v ustih.
Zvečer je na grebenu prava gneča.
Prebivalci izrabljajo še zadnjo svetlobo dneva.
Vendar se bo ta živahni svet...
Kmalu spremenil.
Obstaja še drug obraz koralnih grebenov.
Pokaže se šele po sončnem zahodu.
Najsodobnejše snemalne tehnike...
Omogočajo vpogled v to skrito kraljestvo.
In prikažejo dramatično dogajanje na koralnem grebenu ponoči.
Ko se stemni, se manjše ribe zaradi varnosti združijo v jato.
Začetek noči je na koralnem grebenu najnevarnejši čas dneva.
Čedrovke.
Dolge so en meter in oborožene s smrčkom v obliki puške.
Nočni lovci na grebenu.
Z velikimi očmi, ki zaznajo tudi medlo svetlobo,
se postavijo pred jato rib.
In se s smrtonosno natančnostjo poženejo v napad.
Plen ujamejo v usta, ki spominjajo na brizgalko.
V njihovih ustih izginja riba za ribo.
Goltajo jih.
Od njih ostane le tole.
Oblaček lusk.
Vendar čedrovke niso edini lovci, ki prežijo v temi.
Prebivalci grebena se skrijejo globoko v reže in špranje,
saj zdaj na plano prihajajo večji in nevarnejši plenilci.
V nočnem svetu na grebenu vsak zalezuje plen po svoje.
Ta beloplavuti morski pes bo goltal ribe, ki se predolgo zadržujejo nad grebenom.
In ni sam.
Morski bič, strah in trepet vseh majhnih rib.
Za njegov plen je nočna tema skoraj nepredirna.
Ne opazijo ga.
Naše kamere razkrijejo,
kako morski bič lovi na grebenu.
Namesto oči uporablja elektroreceptorje.
Z njimi zaznava premike rib, ki se skrivajo med koralami.
In rakovice, zakopane v pesku.
Na morskem dnu jih ujame pod skoraj dva metra široke plavuti.
Odmeče pesek, da razgali žrtev.
Nato pa jo z usti, ki so kot sesalnik...
Posrka vase.
Ponoči je na grebenu veliko plenilcev.
Zato se je najbolje pritajiti.
Nevarnosti je veliko.
Toda ta pisana ribica bo kljub temu zapustila zavetje.
Modra mandarinka.
Ta samec
išče ljubezen.
Za nocoj upa, da bo v slabi uri očaral do osem samic.
A če jih bo želel najti, se bo moral premikati zelo previdno.
V temi na skrivaj pogleduje.
Samica
večerja ceponožce, živalce, ki spominjajo na kozice.
Toda pri ljubimcih je izbirčna.
In pri hrani tudi.
Če jo samec želi zapeljati, mora razširiti plavuti.
Tako bo videti večji in privlačnejši.
Navdušena je.
Toda za paritev morata narediti nekaj še drznejšega.
Izrabiti morata zavetje teme.
Med koralami se skrivajo ribe, ki bi pojedle njune ikre.
Ribji parček odplava nad greben.
Drstita se v osupljivem plesu.
Nočne predstave je konec.
Ribici se umakneta v varno zavetje koral.
Toda samec nima obstanka.
Poiskati mora še sedem samic.
Zapeljivec pogumno odplava v temo.
Išče novo soplesalko.
Noč se nadaljuje.
Tema sproži eno največjih skritih naravnih čudes.
Predstavo, ki bo greben čarobno spremenila.
Iz morskih globin se dvigne množica živalic.
So kot z nekega drugega sveta.
To je najbolj množična selitev na Zemlji.
V naših morjih se zgodi vsako noč.
Plankton, ki skupaj tehta dobro milijardo ton,
se dvigne iz globin, da bi se hranil na gladini.
Nekatere živalce niso večje od riževega zrna.
A brez njih v morju ne bi bilo življenja.
Domiselno se svetlikajo in poganjajo.
In lovijo grižljajčke, ki se v temi pozibavajo v morju.
Nekatera bitja živijo izključno v tem skritem svetu.
Druga, tako kot ta ličinka morske bogomolke,
pa v tem nenavadnem okolju preživijo le prvi del življenja.
Ko zrastejo, se vrnejo na greben.
Živa masa narašča.
Na koralnem grebenu sproži čarobno preobrazbo.
Na videz speče skale oživijo.
Koralne grebene tvorijo velikanske kolonije drobnih živali.
Koralni greben podnevi vpija sončno energijo.
Ponoči pa...
Živalce iztegnejo lovke in postanejo lovci.
V mikroskopskem nočnem kraljestvu.
Morski tok prinaša droben živelj.
In pisani vrt se spremeni v poguben zid iz milijonov ust.
Nočna gostija koralam zagotavlja hranljive snovi,
ki so nujne za rast grebena.
Vse toplejša morja ogrožajo koralne grebene,
zato je nočno hranjenje za njihovo preživetje še pomembnejše.
Vendar se na nočno bibavico planktona ne zanašajo le korale.
Pri pozni nočni gostiji se zberejo tudi veliko večje živali.
Mante jadrajo s plavutmi, ki v razponu merijo do štiri metre.
Po navadi so samotarke.
Toda ponekod v tropskem morju je izobilje planktona tolikšno,
da se mante hranijo v skupini.
Še osupljivejše je, da se te enotonske orjakinje
hranijo samo z drobnim planktonom, ki se ponoči dvigne v morju.
Z rogljastimi plavutmi ga usmerjajo v odprta usta.
In iz vode precejajo grižljajčke.
V globoki temi
razkrijejo, kako spretno se hranijo z nočnim bogastvom.
Znova in znova se sučejo na boku.
Plankton napadajo tam, kjer je najbolj zgoščen.
In potem ga pojedo.
Zdaj vemo, da imajo mante največje možgane med ribami.
Vendar to, kako preplavajo velikanske razdalje, da bi našle hrano
v prostranstvih temnega morja, ostaja skrivnost.
To je ena številnih še nerazvozlanih ugank
o nočnem dogajanju v naših morjih.
ZEMLJA PONOČI
POSNETO PONOČI
Posneti smo želeli nočno dogajanje na koralnih grebenih.
Zato je naša ekipa snemala v nekaterih najbolj neokrnjenih tropskih vodah.
Za snemalca Davida Reicherta
je bil največji izziv snemanje plenilcev, ki na koralnem grebenu lovijo ponoči.
Morski psi in drugi plenilci so ponoči živahnejši.
Vendar se jim je zelo težko varno približati.
Snemanje ponoči je poglavje zase.
Ne vemo, kaj se bo izluščilo iz teme.
SNEMALEC
Izvedeli bomo. Potopil se bom.
David je moral potope načrtovati okoli ščipa,
ko močni tokovi na greben naplavljajo hrano.
Takrat so plenilci dejavnejši.
Vendar je to povezano z veliko težavo.
Površje kliče potapljače. Kakšen je tok?
Ni dobro. Tok je premočen.
Vračamo se na krov. Dvigamo se.
Tok je močen in hiter.
Skoraj nemogoče je ostati na mestu.
No, to je bilo grozno.
Ja.
Več se dogaja, več je priložnosti.
V močnem toku je živahnejše.
Še vedno je premočen.
Razmere v vodi so zahtevne.
To moramo upoštevati.
S padanjem lune so se tokovi v naslednjih nočeh umirili.
Potapljanje je bilo preprostejše, toda greben je bil prazen.
Ja.
Ja, tok je zamrl, in potem je to...
Ja, vsi so šli domov.
-Ja. -Ja.
Člani ekipe so iskali prave razmere.
Ugotovili so, da morajo ujeti kratko obdobje,
v katerem se voda med tokovi umiri.
Tako snemanje je zahtevno. Sonce zaide ob 18. uri.
Toda če to priložnost zamudimo, moramo čakati do štirih zjutraj.
Urnik je bil strahoten.
Za 40-minutni potop smo morali čakati vso noč.
Čaj bi.
Vztrajali so in prebedeli veliko noči.
Toda Davidova ekipa je končno začela snemati
nove oblike vedenja, tiste, ki jih je iskala.
Čedrovk še nisem videl takole napadati.
To je bil brez dvoma uspešen potop.
Vsak plenilec je plen zasledoval po svoje.
Murene so lovile v koralnem grebenu.
Murena je plavala nad grebenom.
In iznenada je izginila v majhni luknji.
Spodaj je bila ribica.
Murena se je potopila.
Tam je.
In potem je hlastnila.
Ujela jo je. In to pred kamero. Skozi luknjo. Superca.
Na teh grebenih se dogaja marsikaj.
Pod gladino živi zelo živahna skupnost.
Zdi se, da oživi samo ponoči.
Ekipi je uspelo posneti nove prizore
iz tega čarobnega podvodnega sveta.
Prevedla Polona Mertelj