Natten.
En dunkel verden som skjuler over halvparten av verdens dyr.
Inntil nylig har kameraene bare kunnet tilby oss små glimt av livet deres.
Men med den nyeste teknologien
kan vi se natten klart som dagen.
Med kameraer som er hundre ganger mer følsomme enn våre øyne...
...kan vi nå fange nattens prakt...
...i farger.
Fremmedartede landskap.
Underlige skapninger som vekkes til live av mørket.
Ukjent atferd.
Nå kan vi følge dyrenes liv
i jordklodens siste villmark.
Natten.
Det går mot kveld på Indonesias tropiske øyer.
FORTELLER: TOM HIDDLESTON
Og skjult under bølgene...
...finner vi en av planetens mest uberørte undervannsverdener.
Korallrev...
...havets skattkammer av liv.
De dekker under én prosent av verdens havbunn...
...men er habitat for over en tredel av alt livet i havet.
Revet er en travel undervannsby.
Skapninger i alle størrelser og fasonger er travelt opptatt med å spise her.
Pukkelhodepapegøyefisker, revets bulldosere,
knasker på korallene med fuglelignende nebb.
Mens karetter gomler på de mykere svampene som vokser under de harde korallene.
De oppfinnsomme kan finne mat selv på de mest usannsynlige steder.
Små pussefisker tilbyr en intim tjeneste.
De spiser maten som har satt seg fast i naboenes munn.
Om kvelden er det rushtrafikk på revet,
og beboerne benytter seg av lyset så lenge det varer.
Men denne travle verdenen...
...vil snart forandre seg.
For det er en annen side ved korallrevene...
...som bare dukker opp når solen går ned.
Med den nyeste filmteknologien...
...kan vi se inn i dette skjulte riket...
...og oppleve dramaet på verdens korallrev om natten.
Når det blir mørkt, vil de mindre fiskene samle seg i stimer for beskyttelse.
Rett etter skumringen er den farligste tiden på revet.
Fistularia commersonii.
Fisken er én meter lang, og er bevæpnet med en snute som ligner på en rifle.
Den er revets nattlige skarpskytter.
De har store, lysfølsomme øyne.
De sikter seg inn på en fiskestim...
...og fyrer løs med dødelig presisjon.
De fanger byttet i den sprøytelignende munnen.
Og knerter fiskene én etter én.
De svelger byttet, og alt som gjenstår av fangsten...
...er en sky av skjell.
Men dette er ikke den eneste jegeren som ligger på lur i mørket.
Revets beboere gjemmer seg dypt i sprekker og hull...
...for nå dukker det opp større og dødeligere rovdyr.
Og hver av dem sniker seg rundt på revet om natten på sin egen måte.
En hvittippet revhai vil sluke alle fisker som blir værende for lenge over revet.
Og hun er ikke alene.
En piggrokke. Alle småfiskers mareritt.
For ofrene hans virker natten nesten bekmørk.
De kan ikke se at han kommer.
Men kameraene våre viser...
...hvordan han sniker seg rundt på revet.
Han bruker elektroreseptorer...
...ikke synet, for å oppdage bevegelsene til fiskene som gjemmer seg i korallene...
...eller krabbene som er begravd i sanden.
De opptil to meter brede vingene fanger byttet på havbunnen.
Den fjerner sanden og avdekker offeret...
...før den støvsugerlignende munnen...
...sluker dem.
Når det er så mange rovdyr der ute om natten...
...er det best å holde hodet lavt.
Men til tross for farene...
...skal en fargerik liten fisk snart forlate det trygge revet.
En mandarinfisk.
Og denne hannen
er på utkikk etter kjærlighet.
I natt håper han å tiltrekke seg opptil åtte hunner på under en time.
Men for å finne dem må han bevege seg veldig forsiktig.
Gjennom mørket ser han...
...en hunn.
Hun spiser et kveldsmåltid bestående av små hoppekreps.
Men hun er like kresen når det gjelder elskere...
...som hun er når det gjelder mat.
For å forføre henne vil hannen nå spre finnene...
...for å virke så stor og uimotståelig som mulig.
Hun er imponert.
Men når de skal pare seg, må de gjøre noe enda djervere.
Og da må de dra nytte av mørket.
Blant korallene gjemmer det seg fisker som vil spise eggene...
...så det nye paret svømmer opp over revet...
...for å gyte i en blendende paringsdans.
Nattoppvisningen er over...
...og paret trekker seg tilbake til den trygge korallen.
Men ikke så lenge.
Det gjenstår fortsatt opptil sju hunner å finne...
...så denne casanovaen skal trosse mørket
for å prøve å finne sin neste dansepartner.
Utover natten...
...utløser mørket et av naturens mest utrolige skjulte underverk.
En begivenhet som vil føre med seg en magisk forandring til revet.
Fra havdypet dukker det opp en hær av bitte små dyr.
Det er som om de kommer fra en fremmed verden.
Det er den største vandringen på hele planeten,
og det skjer hver natt i havene våre.
Over én milliard tonn dyreplankton
stiger opp fra dypet for å spise i overflatevannet.
Noen av disse skapningene er ikke større enn et riskorn...
...men de er havets livsnerve.
Ved hjelp av oppfinnsomme former for luminescens og fremdrift...
...fanger de matsmuler som driver i mørket.
Noen skapninger lever utelukkende i denne skjulte verdenen.
Andre, som denne sjøknelerlarven,
tilbringer bare den første delen av livet i denne fremmede tilværelsen,
og returnerer til revet så fort de er voksne.
Dette vellet av liv
får nå korallrevet til å gjennomgå en magisk forvandling.
De slumrende steinene blir levende.
Korallrev består av enorme kolonier av bitte små dyr.
Om dagen absorberer revet energi fra solen.
Men om natten...
...sprer koralldyrene tentaklene sine og blir jegere...
...i et mikroskopisk nattrike.
For de små dyrene som driver inn...
...har denne fargerike hagen blitt til en dødelig vegg med millioner av munner.
Denne fråtsingen om natten gir korallene de næringsstoffene
som er avgjørende for at revet skal vokse.
Nå som korallrevene sliter med å takle at temperaturen i havet stiger, vet vi
at denne spisingen om natten er viktigere enn noensinne for at de skal overleve.
Det er ikke bare koraller som er avhengige av det nattlige vellet av plankton.
Andre langt større skapninger samler seg for nattens siste festmåltid:
En djevelrokke glir av gårde på vinger som er opptil fire meter brede.
De er vanligvis enslige...
...men det er steder i de tropiske hav hvor det er så store mengder plankton
at rokkene samles for å spise.
Det er forbløffende at disse gigantene, som veier ett tonn,
livnærer seg på de bitte små dyreplanktonene som stiger opp om natten.
Med finnene, som minner om horn, vifter de planktonet inn i den åpne munnen...
...og filtrerer matbitene.
Nå, midt på natten...
...avslører de hvor dyktige de er til å fortære nattens overflod.
De utfører en rekke omdreininger
og sikter seg inn på den største samlingen av plankton...
...som de så sluker.
Vi vet nå at djevelrokken har den største hjernen av alle fisker.
Men hvordan de navigerer de store avstandene for å finne mat
i det enorme mørke havet, forblir et mysterium.
Det er en av mange hemmeligheter som det fortsatt gjenstår å avdekke
i havene våre om natten.
BLINKSKUDD I BLINDE
For å fange dramaet som finner sted på korallrevene om natten,
filmet Earth at Night-teamet i noen av verdens mest uberørte tropiske vann.
For kameramannen David Reichert
var den største utfordringen å filme revets rovdyr når de jaktet om natten.
Haier og andre rovdyr kan være mer aktive om natten...
...men det kan være vanskelig å nærme seg dem på en trygg måte.
Det er noe helt annet å filme om natten.
Vi vet ikke hva som vil komme ut av mørket.
KAMERAMANN
Men det får vi snart vite.
David måtte passe på å dykke mens det var fullmåne,
når sterke strømmer skyller mat inn over revet.
Det kan gjøre rovdyrene mer aktive.
Men det skaper et stort problem.
Overflaten til dykkerne. Hvordan er strømmen?
Ikke bra. Strømmen er for sterk.
Vi går om bord. Kommer opp.
Strømmen er veldig sterk der nede nå,
så det er nesten umulig å holde seg på ett sted.
Vel, det var fryktelig.
Ja...
Det skjer mer, det er mer å filme, det er mer liv når det er sterk strøm...
Fortsatt for sterk.
Men vi sliter med å være der. Det er på en måte leken.
Noen netter senere er månen i ne, og strømmen avtar.
Det gjør det lettere å dykke, men nå er revene tomme.
Ja.
Ja, strømmen forsvant, og det var vel... Ja, alle bare dro hjem.
-Ja. -Ja.
Teamet lette etter de rette forholdene,
og oppdaget et lite vindu hvor de kan filme:
Når vannet blir roligere mellom strømmene.
Vanskelig å filme slik.
Vinduet kan kanskje være klokka 18, idet solen går ned,
men hvis vi går glipp av det vinduet, kan det neste plutselig være klokka fire.
Så vi har fryktelige tidsplaner
hvor vi må vente hele natten for å kunne dykke i 40 minutter.
Gi meg en kopp te.
Takket være iherdig innsats og mange søvnløse netter...
...kunne David og teamet endelig filme de nye atferdene de hadde lett etter.
Jeg har aldri sett Fistularia commersonii angripe slik før.
Det var definitivt en seier.
Hvert rovdyr snek seg etter byttet på sin egen måte.
Murener våget seg inn i revet for å jakte.
Murenen holdt på øverst på revet.
Den fant et lite hull som den svømte ned i.
Det var en liten fisk der nede, og murenen kom seg ned dit.
Der har vi det.
Og så: bang!
Den spiste fisken rett foran kameraet. Nede i hullet. Det var bra.
Det er mye som foregår på disse revene.
Man begynner å se et livlig samfunn der nede
som ser ut til å våkne til live om natten.
Kamerateamet greide å gi oss ny og unik forståelse
av den magiske undervannsverdenen.
Tekst: Espen Stokka