Az éjszaka.
A bolygón élő állatok több mint felének rejteket nyújtó sötét világ.
A kamerák eddig csupán röpke bepillantást engedtek az életükbe.
Az új generációs technológia segítségével
most már éjszaka is olyan tisztán látunk mindent, mint nappal.
Az emberi szemnél százszor érzékenyebb kamerákkal...
az éjszaka szépségét immár...
színesben ragadjuk meg.
Idegenszerű tájak.
Különös teremtmények, amelyeket a sötétség kelt életre.
Eddig nem látott viselkedés.
Mostantól nyomon követhetjük az állatok életét
a Föld utolsó igazi vadonjában.
Az éjszakában.
Földünk éjjel színesben
Indonézia trópusi szigetein leszállóban van az éj.
NARRÁTOR:
A hullámok alatt húzódik meg...
a bolygó legérintetlenebb víz alatti világainak egyike.
A korallzátonyok...
tengereink élettel teli kincseskamrái.
Szerte a világon a tengerfenék alig egy százalékát borítják...
de az óceáni élővilág több mint harmadának biztosítják az életet.
A korallzátony nem más, mint egy nyüzsgő víz alatti város...
ahol mindenféle formájú és méretű lények keresik szorgosan az élelmet.
A bütykösfejű papagájhal, a korallzátony buldózere,
csőrszerű szájával eszegeti a korallt...
a közönséges cserepesteknős a puhább szivacsokból lakmározik,
amelyek a kemény korallok alatt nőnek.
Aki leleményes, az a legvalószínűtlenebb helyeken is talál élelmet.
Az apró tisztogatóhalak bensőséges szolgáltatást nyújtanak.
A szomszédaik szájába ragadt élelmet majszolják.
Esténként a korallzátonyon csúcsforgalom van,
a helyiek a lehető legtöbbet akarják kihozni a világosságból, amíg még lehet.
De ez a nyüzsgő világ...
hamarosan megváltozik.
A korallzátony másik oldala...
csak azután bukkan elő, hogy a nap lement.
A legmodernebb filmes technológiával...
betekinthetünk ebbe a rejtett világba...
és szemtanúi lehetünk a korallzátonyokon éjjelente zajló drámának.
A sötétség beálltával az apróbb halak biztonságuk érdekében rajba állnak.
A korallzátonyon az éjszaka kezdete a legveszélyesebb időszak.
A pipaszárhal.
Hossza egy méter, és orra puskacsőszerű.
Ő a korallzátony éjszakai mesterlövésze.
Ezeknek a halaknak nagy, fényérzékeny szeme van...
a halraj mellé állnak...
és halálos pontossággal csapnak le.
Áldozatukat fecskendőszerű szájukba fogják.
A halakat egyenként szedik össze.
Zsákmányukat lenyelik...
és áldozataikból...
mindössze egy pikkelyfelhő marad.
A pipaszárhal mellett más vadászok is ólálkodnak a sötétben.
A korallzátony lakói a rések és repedések mélyére húzódnak...
mert ilyenkor bújnak elő a nagyobb és veszélyesebb ragadozók.
Mindegyikük sajátos módon lopakodik az éjszakai korallzátonyon.
A fehéruszonyú szirtcápa azokat falja fel, akik sokáig időznek a korallok felett.
És nincs egyedül.
Az elektromos rája az apró halak rémálma.
Áldozatai a sötétben szinte semmit nem látnak.
Azt se, ahogy közeledik.
Kameráink azonban megmutatják...
hogyan surran a rája a korallzátonyon.
Látása helyett...
elektromos szervével érzékeli a korallzátonyban rejtőző halak...
vagy a homokba ásott rákok mozgását.
Két méter széles úszói segítségével megül a tengerfenéken.
A homokot elkotorva felfedi áldozatát...
vákuumszerű szája előtt...
majd felfalja.
Éjszakánként annyi a ragadozó...
hogy jobb, ha mindenki meghúzza magát.
De egy színes kis hal...
a veszélyek ellenére is kész elhagyni a biztonságos korallzátonyt.
A mandarinhal.
Ez a hím...
hódító körútra indul.
Reményei szerint ma este egy órán belül akár nyolc nőstényt is megszédít majd.
Igen óvatosan kell azonban haladnia, ahogy keresésükre indul.
A sötétségben megpillant...
egy nőstényt...
ahogy épp apró, garnélaszerű evezőlábú rákot vacsorázik.
Csakhogy a hím épp olyan válogatós a szerelemben...
ahogy a nőstény az eleséget illetően.
Szíve választottja meghódításához a hím kiterjeszti úszóit...
hogy a lehető legnagyobbnak és legellenállhatatlanabbnak tűnjön.
A nőstényt lenyűgözte.
De a párzáshoz most egy még merészebb lépés szükséges...
és a sötétség leplét kell kihasználniuk.
A korallok között rejtőző halak megennék az ikrákat...
ezért az ifjú pár a korallzátony fölé emelkedik...
és elképesztő násztáncot lejt.
Az éjszakai műsornak vége...
és a párocska visszatér a korall biztonságos rejtekébe...
de csak rövid időre.
Casanova listáján még hét másik nőstény szerepel...
ezért kimerészkedik a sötétbe,
hogy újabb táncpartnert találjon.
Az éjszaka előrehaladtával...
a sötétség előcsalja a természet egyik legelképesztőbb rejtett csodáját...
amely varázslatos átalakulást hoz a korallzátony életébe.
Apró állatok serege száll fel az óceán mélyéről...
mintha egy idegen világból érkeznének.
Az óceánokban minden éjjel lezajlik
a bolygó legnagyobb vándorlása.
Egymilliárd tonnánál is több plankton
száll fel a mélyből, hogy a felszíni vizekből táplálkozzon.
Némelyikük egy rizsszemnél is kisebb...
mégis ők az óceán éltetői.
Az ötletesen foszforeszkáló és lökhajtással közlekedő lények...
a sötétben lebegő eleségmorzsákat szedegetik össze.
Egyes lények egész életüket ebben a rejtett világban élik le.
Mások, például a sáskarák lárvái
életüknek csupán a kezdetét töltik ilyen idegenszerű létformában,
és ha megnőnek, visszatérnek a korallzátonyra.
Az élőlények számának növekedése nyomán...
a korallzátony varázslatos átalakuláson megy keresztül.
Látszólag alvó sziklák kelnek életre.
A korallzátonyokat apró állatok gigantikus kolóniái alkotják.
Világosban a nap energiáját szívják magukba.
Éjjelente...
csápjaikat kiterjesztve vadászni kezdenek...
ebben a mikroszkopikus éjszakai birodalomban.
Az idesodródó apró állatok számára...
ez a színpompás kert egy halálos fal, amelyet szájak milliói alkotnak.
Az éjjeli lakoma során a korallok megszerzik
a zátony növekedéséhez szükséges tápanyagokat.
Mivel a korallzátonyok a tengervíz felmelegedésével küzdenek, már tudjuk,
hogy az éjjeli táplálkozás minden eddiginél fontosabb a túléléshez.
A planktonok éjszakai áramlatára nem csak az apró koralloknak van szüksége.
Az utolsó éjjeli lakomára más, jóval nagyobb lények is érkeznek:
például az akár négy méter széles úszókon sikló ördögrája.
Az ördögrája magányosan él...
de a trópusi vizek helyenként planktonban olyan gazdagok,
hogy ott több rája is megjelenik.
Egészen elképesztő, hogy az egytonnás óriások
az éjjelente a tengerben sodródó apró planktonokon élnek.
A planktonokat szarvszerű úszójukkal nyitott szájuk felé terelik...
és kiszűrik az eleségmorzsákat.
Az éjszaka közepén...
megmutatják, hogy milyen mesteri módon gyűjtik be az éjjeli csemegéket.
A rája folyamatosan forog hosszanti tengelye körül...
miközben a legnagyobb koncentrációban előforduló planktonokat...
veszi célba és fogyasztja el.
Már tudjuk, hogy a halak közül az ördögrájának van a legnagyobb agya.
De ma is rejtély, hogy a hatalmas és sötét óceán mélyén
akkora távolságokból hogyan találják meg az élelmet.
Ez is egy az éjszakai tenger felfedezésre váró...
számos titka közül.
FÖLDÜNK ÉJJEL
SÖTÉTBEN KÉSZÜLT FELVÉTELEK
A Földünk éjjel stábja a világ legtisztább trópusi vizeiben forgatta
a korallzátonyokon éjjelente zajló drámákról készült felvételeket.
David Reichert operatőr számára
a legnagyobb kihívás a ragadozók éjszakai portyáinak megörökítése volt.
A cápák a többi ragadozóval együtt éjjelente jóval aktívabbak...
ugyanakkor nehéz biztonságosan megközelíteni őket.
Az éjjeli forgatás teljesen új világ.
Nem tudjuk, mi bújik elő a sötétből.
OPERATŐR
Majd kiderül. Mindjárt bemegyünk.
A merüléseket a telihold idejére kellett időzíteni,
amikor az erős sodrás a korallzátonyhoz viszi az eleséget...
és a ragadozók aktívabbak.
De van egy komoly gond.
Felszín a búvároknak. Felszín a búvároknak. Milyen az áramlat?
Nem jó. Túl erős.
Visszaszállunk. Felmegyünk.
Az áramlat olyan erős odalent,
hogy szinte lehetetlen megmaradni.
Hát, ez borzalmas volt.
Az...
Több az esemény, több a filmeznivaló,
több az élet, ha erős az áramlat...
Még mindig túl erős.
Már megmaradni is nehéz odalent.
Keressük az egyensúlyt.
A következő éjjeleken a fogyó hold mellett gyengül az áramlás.
Könnyebb merülni, viszont a korallzátony üres.
Igen.
Igen, az áramlat elült, és erre szerintem...
mindenki hazament.
- Igen. - Ja.
A csapat ideális körülményt keresett...
és rájöttek, hogy van egy rövid időszak...
amikor a víz az áramlatok között megnyugszik.
Nehéz így forgatni,
mert lehet, hogy a nap este hatkor megy le,
de ha ezt lekéssük, akkor a következő alkalom hajnali négykor van.
Szörnyű az időbeosztás,
egész éjjel egy 40 perces merülésre várunk.
Kérek egy teát!
Kitartással, és számos álmatlan éjszaka árán...
David és a csapat végre sikeresen filmre vehette a keresett újfajta viselkedést.
Még sose láttam a pipaszárhalat így támadni.
Nem lehet mindig nyerni, de ez sikeres volt.
A ragadozók mind egyedi módon vadásztak.
A muréna bemerészkedett a korallzátonyba.
A muréna a korallzátony tetején vadászott.
Volt ott egy kis lyuk, és bele is úszott.
Ott voltak a kis halak,
és a muréna beúszott.
Ott is van.
És aztán: bumm!
Megvan! Pont a kamera előtt. Ott bent a lyukban. Jó volt.
A korallzátonyon sok minden történik.
Van egy igazán nyüzsgő közösség,
amely éjjelente kel életre.
A stáb sikeresen készített egyedi és újszerű felvételeket
erről a varázslatos víz alatti világról.
A feliratot fordította: Basch Erzsébet