Yö.
Sen hämärään piiloutuu yli puolet maapallon eläimistä.
Tähän saakka kamerat ovat tarjonneet vain nopean vilkaisun niiden elämään.
Uusimman teknologian ansiosta -
voimme kuitenkin nähdä yöllä yhtä selkeästi kuin päivällä.
Kamerat ovat yli sata kertaa herkempiä kuin ihmissilmä.
Voimme nyt tallentaa niillä yön kauneuden.
Väreissä.
Kiehtovia maisemia.
Kummallisia pimeässä eläviä otuksia.
Ennennäkemätöntä käyttäytymistä.
Voimme nyt seurata eläinten elämää -
planeettamme viimeisessä aidossa erämaassa.
Yössä.
Ilta koittaa Indonesian trooppisilla saarilla.
KERTOJA
Aallot kätkevät alleen -
vedenalaisen maailman, joka on yksi maailman koskemattomimpia.
Koralliriutat -
ovat meriemme vilkkaita aarreaittoja.
Eri puolilla maailmaa sijaitsevat riutat kattavat alle prosentin merenpohjasta -
mutta ovat tärkeitä yli kolmannekselle valtamerien eliöistä.
Riutta on vilkas merenalainen kaupunki,
jossa erimuotoiset ja -kokoiset otukset käyvät syömässä.
Riutan puskutraktorit, papukaijakalat,
popsivat koralleja linnun nokkaa muistuttavalla suullaan.
Karettikilpikonnat puolestaan napostelevat pehmeämpiä sienieläimiä,
jotka kasvavat kovien korallien alla.
Nokkelimmat löytävät ruokaa hyvin odottamattomista paikoista.
Pikku puhdistajakala tarjoaa henkilökohtaista palvelua -
näykkiessään naapurien suihin juuttunutta ruokaa.
Ilta on riutalla ruuhka-aikaa,
sillä sen asukit hyödyntävät viimeiset valonsäteet.
Tämä vilkas maailma -
muuttuu kuitenkin pian.
Koralliriutoilla on nimittäin myös toinen puoli,
joka tulee esiin, kun aurinko laskeutuu.
Uusinta kuvaustekniikkaa hyödyntämällä -
voimme nähdä tämän kätketyn maailman -
ja tarkastella maailman koralliriuttojen yöllistä jännitysnäytelmää.
Kun pimeä laskeutuu, pienemmät kalat hakevat turvaa kerääntymällä parviin.
Alkuyö on vaarallisinta aikaa riutalla.
Kornettikala.
Metrin pituisen kalan ase on kiväärimäinen nokka.
Se on riutan yöllinen tarkka-ampuja.
Kornettikalojen silmät ovat suuret ja valoherkät.
Ne tähtäävät kalaparvia -
ja iskevät kohtalokkaalla tarkkuudella.
Ne pyydystävät saaliin ruiskua muistuttavaan suuhunsa.
Ne eliminoivat kalan kerrallaan.
Kun ne nielevät saaliinsa,
siitä jää jäljelle -
vain tuprahdus suomuja.
Kornettikalat eivät kuitenkaan ole ainoita pimeässä vaanivia saalistajia.
Riutan asukkaat piiloutuvat syvälle railoihin ja halkeamiin,
sillä suurempia ja vaarallisempia saalistajia alkaa putkahdella esiin.
Jokainen väijyy yöllistä riuttaa omalla tavallaan.
Valkoevähai ahmii kalat, jotka viipyvät liian kauan riutan yläpuolella.
Eikä se ole yksin.
Keihäsrausku on jokaisen pikkukalan painajainen.
Sen uhreille yö näyttää lähes sysimustalta.
Ne eivät näe sen saapuvan.
Kameramme kuitenkin paljastavat,
miten se väijyy riuttaa.
Se hyödyntää sähköreseptoreita.
Se ei käytä silmiään vaan aistii koralliriutassa piileskelevät kalat -
ja hiekkaan hautautuneet ravut.
Yli kahden metrin levyiset siivet vangitsevat saaliin meren pohjalle.
Hiekan pöllyttäminen paljastaa uhrin.
Sitten imurimainen suu -
hotkaisee sen.
Öisin liikkeellä on monia saalistajia,
joten on parasta pysyä piilossa.
Vaaroista huolimatta -
yksi värikäs pikkukala on jättämässä korallin tarjoaman suojan.
Mandariinikala.
Tämä uros -
on etsimässä rakkautta.
Tänä yönä se toivoo parittelevansa tunnissa jopa kahdeksan naaraan kanssa.
Naaraat löytääkseen sen on kuitenkin edettävä hyvin varovaisesti.
Se vakoilee pimeässä -
naarasta,
joka syö pikkuruisia katkaravun kaltaisia hankajalkaisia.
Naaras on kuitenkin yhtä nirso rakastajien -
kuin ruoan suhteen.
Naaraan vietelläkseen uros levittää nyt evänsä -
näyttääkseen mahdollisimman suurelta ja vastustamattomalta.
Se tekee vaikutuksen naaraaseen.
Jotta parittelu onnistuisi, kalojen on kerättävä lisää rohkeutta -
ja toimittava pimeän turvin.
Koralliriutalla piileskelee kaloja, jotka söisivät niiden munat,
joten tuore pariskunta nousee riutan yläpuolelle -
kutemaan häikäisevän kaunista tanssikuviota noudattaen.
Kun yöllinen esitys on ohi,
pariskunta vetäytyy korallien tarjoamaan turvaan.
Ei kuitenkaan pitkäksi aikaa.
Tavoitteena on löytää vielä jopa seitsemän naarasta,
joten tämä naistenmies uhmaa pimeää -
ja lähtee etsimään seuraavaa tanssiparia.
Yön edetessä -
pimeys käynnistää yhden luonnon ihmeellisimmistä salaisista ihmeistä.
Tapahtuman, joka tuo riutalle taianomaisen muutoksen.
Meren syvyyksistä nousee suuri määrä pikkueliöitä,
jotka ovat kuin toisesta maailmasta.
Se on suurin eliöiden muuttoliike koko planeetallamme -
ja käynnistyy valtamerissä joka yö.
Yli miljardi tonnia planktonia -
nousee syvyyksistä pintavesiä kohti hakemaan ravintoa.
Nämä eliöt, joista osa on vain riisinjyvän kokoisia,
ovat meren elinehto.
Niillä on nerokkaita valaisevia ominaisuuksia ja kyky edetä vedessä.
Ne nappaavat pimeässä ruoanmuruja, jotka ajelehtivat vedessä.
Osa eliöistä pysyttelee täysin omassa salaisessa maailmassaan.
Toiset, kuten tämä sirkkaäyriäisen toukka,
viettävät vain elämänsä alun tässä erikoisessa maailmassa -
ja palaavat kasvettuaan elämään riutalle.
Tämän elämän tulva -
saa koralliriutan kokemaan taianomaisen muutoksen.
Uinuvilta näyttävät kivet heräävät eloon.
Koralliriutat koostuvat valtavasta määrästä pieniä eläimiä.
Päivän aikana riutta imee valoa auringosta.
Öisin kuitenkin -
nämä eläimet levittävät lonkeronsa ja alkavat saalistaa -
pikkuruisessa öisessä valtakunnassaan.
Riutalle ajelehtiville pikkueliöille -
tästä värikkäästä puutarhasta on tullut kohtalokas muuri miljoonine suineen.
Öinen herkkuhetki tarjoaa koralleille ravintoaineita,
jotka ovat olennaisia riutan kasvulle.
Tiedämme nyt, että meren lämpötilan nouseminen uhkaa koralliriuttoja,
joten yöllinen ruokailuhetki on niille nykyisin tärkeämpi kuin koskaan.
Planktonin virrasta eivät kuitenkaan hyödy ainoastaan pikkuiset korallit.
Myös paljon suuremmat otukset kerääntyvät yön viimeisiin syöminkeihin.
Paholaisrausku lipuu paikalle siivillään, jotka ovat jopa neljän metrin levyiset.
Paholaisrausku on yksineläjä.
Tropiikin merissä on kuitenkin paikkoja, joissa plankton on niin runsasta,
että paholaisrauskut tulevat syömään yhdessä.
Ihmeellistä kyllä, nämä tonnin painoiset jättiläiset -
saavat ravintonsa pikku planktoneliöistä, jotka nousevat öisin meren pintaa kohden.
Rauskut johtavat planktonia avoimiin suihinsa sarvimaisilla evillään -
ja siivilöivät ruoanmuruset ulos.
Yön sydämessä -
paljastuu, miten mestarillisesti ne hyödyntävät meren rikkauksia.
Pyörähtämällä vaakakierteen toisensa jälkeen -
paholaisrauskut tavoittelevat runsaimpia planktonkeskittymiä -
ja hotkivat ne suihinsa.
Tiedämme nyt, että paholaisrauskuilla on suuremmat aivot kuin muilla kaloilla.
Niiden kyky suunnistaa pitkiä välimatkoja ja löytää ruokaa -
suunnattoman suuressa ja pimeässä meressä on kuitenkin yhä arvoitus.
Se on yksi monista selvittämättömistä arvoituksista,
joita öinen meri kätkee sisäänsä.
YÖN MAAILMA
KUVATTU PIMEÄSSÄ
Ikuistaakseen koralliriuttojen öiset jännitysnäytelmät -
Earth at Night -tiimi kuvasi maailman koskemattomimmissa trooppisissa vesissä.
Kuvaaja David Reichertille -
suurin haaste oli kuvata riutan saalistajien toimintaa öisin.
Hait ja muut saalistajat voivat olla aktiivisempia öisin,
mutta niitä voi myös olla hyvin vaikea lähestyä turvallisesti.
Yöllä kuvaaminen on aivan uusi maailma.
Emme tiedä, mitä pimeästä ilmestyy.
KUVAAJA
Se jää nähtäväksi. Menemme veteen.
Davidin oli ajoitettava sukellukset täydenkuun aikaan.
Voimakkaat merivirrat tuovat silloin ravintoa riutalle -
ja voivat tehdä saalistajista aktiivisempia.
Se luo kuitenkin suuren ongelman.
Vene sukeltajille. Miltä virtaus tuntuu?
Ei hyvältä. Se on liian voimakas.
Tulemme takaisin veneeseen.
Virtaus on nyt voimakas ja nopea.
On lähes mahdotonta pysyä paikallaan.
Se oli kamalaa.
Niin...
On enemmän toimintaa, kuvattavaa -
ja elämää, kun virtaus on voimakas...
Yhä liian voimakas.
Ponnistelemme päästäksemme sinne.
Se kuuluu pelin henkeen.
Tulevina öinä kuu pienenee ja virtaukset laantuvat.
Se tekee sukeltamisesta helpompaa, mutta riutat ovat tyhjiä.
Niin.
Aivan. Virtaus ehtyi, ja sitten taisi olla...
Niin, kaikki katosivat.
Niin. -Aivan.
Kun tiimi etsi ihanteellisia olosuhteita,
he tajusivat, että oli valittava lyhyt hetki,
jolloin vesi tyyntyy virtausten välillä.
Se on vaikeaa,
koska hetki voi olla iltakuudelta auringon laskiessa,
mutta jos emme onnistu silloin, seuraava tilaisuus on aamuneljältä.
Se johtaa aikatauluihin,
joissa meidän on odotettava koko yö 40 minuutin sukellusta.
Anna kuppi teetä.
Sinnikkyyden ja unettomien öiden ansiosta -
David ja tiimi onnistuivat vihdoin ikuistamaan -
etsimiään uudenlaisia käyttäytymismalleja.
En ole koskaan nähnyt kornettikalan hyökkäävän tuolla tavalla.
Aina ei onnista, mutta nyt sujui hyvin.
Jokaisella saalistajalla oli oma tapansa väijyä uhriaan.
Mureenat uskaltautuivat riutalle saalistamaan.
Mureena vaani riutan yläpuolella.
Se meni pieneen onkaloon.
Siellä oli tietenkin pikkukala,
ja mureena meni sinne.
Siinä se on.
Ja sitten, pum.
Se nappasi kalan! Kameran edessä ja onkalon sisällä. Se oli hienoa.
Riutoilla tapahtuu paljon.
Alkaa nähdä hyvin vilkkaan eliöyhteisön,
joka tuntuu heräävän eloon vain öisin.
Tiimi saattoi tarjota ainutlaatuisen uuden näkymän -
tähän taianomaiseen vedenalaiseen maailmaan.
Tekstitys: Liisa Sippola