Планетата Земя е толкова зрелищна,
че често не успяваме да забележим дребните неща.
Но взрем ли се по-отблизо,
ще видим един напълно непознат свят -
свят на мънички герои
и дребни чудовища,
които се нуждаят от суперсили,
за да оцелеят сред огромните опасности.
Не е лесно да си малък.
Особено ако си сред гиганти.
ТЕКСТА ЧЕТЕ ПОЛ РЪД
Постоянно те тъпчат.
А понякога е и по-зле.
Но има места, недостъпни за големите животни.
На такива места е от полза да си малък.
Особено горещи,
изключително сухи,
брулени от вятъра.
Тези дюни са толкова неприветливи,
че само за достатъчно умните
и достатъчно малките
има надежда за оцеляване.
ДЮНИТЕ
Ето го едно от най-негостоприемните кътчета на планетата.
Дюните в пустинята Намиб са най-големите и най-древните в света,
а вятърът все още ги движи.
Само за шест месеца целият пейзаж се променя.
Но по някакъв начин
дребните животни трябва да намерят път в това огромно море от пясък.
Ето го пустинния хамелеон.
Голям е колкото човешка длан.
Не изглежда така добре приспособен към живота в дюните,
както другите животинки тук.
Плосконосият гущер...
Четири пъти по-малък е,
но изминава три метра в секунда в горещия пясък.
А хамелеонът?
Не е толкова бърз.
С краката си може да се захваща за клони,
не да ходи в пясък.
Но този странен номад обхожда дюните с важна мисия.
Търси си партньорка.
Тя е някъде там.
Прекосяването на дюните е по-лесно по въздух.
Пустинарките са подходящо екипирани за дюните.
Но тук няма нищо за пиене.
Всеки ден тези малки птици поемат на епично пътешествие в търсене на вода.
След 80 километра
те попадат в един различен свят.
Свят на огромни, гладни хищници.
Като всички птици, събрани тук,
този самец трябва да пие.
Затова и чака.
Има време за бърза глътка.
Самецът се връща при партньорката си, която гнезди в скалите между дюните.
Тази предана двойка се редува да мъти яйцата,
за да може и двамата да пият вода.
Но скоро животът ще стане още по-сложен.
Предстои яйцата да се излюпят.
Новоизлюпените малки ще се нуждаят от вода, за да не умрат от жегата.
По обед търсенето на хладинка вече е въпрос на живот и смърт.
Този път хамелеонът е по-добре подготвен.
Той става бял, за да не привлича слънчевите лъчи.
Но както винаги, гущерът е с едни гърди напред
с чудните си движения.
Температурата на пясъчната повърхност може да достигне до 70 градуса.
Но сантиметър над нея е с десет градуса по-хладно.
Затова, щом вдигне големите си крака, той бързо се охлажда.
Когато стане твърде горещо,
плоският нос може да спаси живота му.
Едва 20 см по-надолу температурата спада до приятните 30 градуса.
Крайпътната оса не се притеснява от жегата.
А с чувствителните си пипалца може да разбере кой се крие в пясъка.
Не е по-дълга от кламер,
но ще изрови две кофи пясък, за да стигне до жертвата си.
Златен търкалящ се паяк.
Ужилването на осата парализира.
Ухапването на паяка е смъртоносно.
При сблъсъка на тези пустинни гладиатори паякът рядко печели.
Но има нещо друго -
удивителен план за бягство.
Измъква се от полезрението й.
Избягва опасността.
Почти.
Следобед е.
Дюните са опустели.
Температурите достигат 50 градуса.
Жегата леко намалява чак с наближаването на вечерта.
Тогава стадо млади павиани се осмелява да походи по билата на дюните.
Игриви и любопитни са.
Но не са желани посетители.
Пустинната дъждовна жаба е нощно създание.
Събудете я, ако смеете.
Не е по-голяма от топка за голф,
но пък е борбена.
Може да си подремне още малко,
преди дневните създания да отстъпят терена на нощната смяна.
С падането на нощта
пада и температурата.
Пустинята се оживява.
Става по-шумна.
Приспивна песен за уморените.
Зов за събуждане за нощните зверове.
А за ловците - сигнал за вечеря.
Забулените сови претърсват дюните и се ослушват за малки жертви.
Но един по-коварен хищник
дебне отдолу.
Сякаш плува
под пясъка.
Това е акулата на пустинята.
Намибската златна къртица.
Напълно сляпа и по-малка от яйце.
Огромната й глава действа като сателитна антена
и улавя трополенето на термитите.
С тях си набавя нужните вода и храна,
ако успее да хване около 60 на вечер.
Доста други нощни дебнещи създания идват на пира.
Сънливата жаба се превръща в убиец на термити.
Но термитите отвръщат на удара.
А с тази огромна глава е трудно да ги изтръска.
Само пясъкът може да спаси къртицата от хапещите термити,
а и от други невидими заплахи.
Ранно утро е.
Хамелеонът е гладен и измръзнал.
За да се стопли, обърнатата към слънцето част на тялото му потъмнява.
Така че, когато излязат бръмбарите,
хамелеонът е в готовност.
Грешка на новака.
Точно тези бръмбари са ужасни на вкус,
така че никой хамелеон не би повторил тази грешка.
Невероятно пътешествие предстои на чернотелката.
Не е лесно да изкатериш 350-метрова дюна, ако си буболечка с размер на капачка.
Но усилието си струва.
Случва се в някои сутрини дюните да са обвити в мъгла.
Точно това чака малкият бръмбар.
Във вдлъбнатите ивици по гърба му кондензират капчици мъгла.
После се стичат към устата му.
Като с магия създава вода от нищото.
Изпива почти колкото половината си тегло.
Бръмбарите, слизащи надолу,
са много по-сочни от тези, които се качват.
Хамелеонът може да не е добре оборудван за живота тук,
но щом не може да ги победи,
ще ги изяде.
Малките на пустинарката се люпят.
Майката трябва да им прави сянка дори в слабото сутрешно слънце.
Скоро ще стане толкова горещо, че без вода те ще умрат.
Само таткото може да ги спаси.
Открил е нов водоем, където големите хищници са по-малко.
Но толкова дребна птица
е трудно да се разбере дори с добродушните гиганти.
Да занесе вода на малките ще е още по-трудно.
Ястребът кокошкар
си търси жадни жертви.
За да спаси птиченцата, бащата рискува собствения си живот.
Със специалните абсорбиращи пера на корема
мъжката пустинарка може да попие вода, достатъчна да напълни чаша за шот.
Вече може да я занесе на птиченцата.
Ще лети два часа до дома, здраво натоварен.
Идва точно навреме.
Малките поемат първата си глътка вода от перата на баща си.
Той ще поема по този рискован маршрут всеки ден през идните два месеца,
докато малките се научат да летят.
Мисията на хамелеона го отвежда до един храст нара.
Тук може да намери сянка.
А ако извади късмет,
даже и женска.
Дали това не е тя?
Тя показва чувствата си с промяна на цвета.
И с танц.
Изглежда, че той не отговаря напълно на очакванията й.
Но тук трудно се намират партньори.
Може би ще свърши работа.
Тя не се задържа много.
Скоро ще снесе яйца.
Мъжкият е доволен,
но напълно изтощен.
Еволюцията, продължила 55 милиона години,
е създала невероятни създания, приспособени за живот в пустинята.
Издръжливи и находчиви,
тези дребни животни оцеляват сред безплодните дюни на Намибия.
След месеци, прекарани в пясъка, се появява бебе с размер под 5 см.
Продължението на рода на хамелеона.
Чакат го много предизвикателства.
По-добре да го кара полека.
Превод Йорданка Неделчева