Planeten jorden är så spektakulär
att det är lätt att missa de små tingen i livet.
Men om man tar en närmare titt...
...finns en hel värld att upptäcka.
En värld där pyttesmå hjältar...
...och små monster...
...behöver otroliga superkrafter...
...för att övervinna mot alla odds.
Korallreven tillhör de platser på jorden med mest mångfald.
BERÄTTARE: PAUL RUDD
Hem för stora fiskstim och magnifika varelser.
Men under dem...
...finns en miniatyrmetropol...
...full av små liv utöver det vanliga.
De här djuren är små...
...men det arbete de utför är viktigt.
Och just nu är de mer upptagna än någonsin.
En gång om året är korallrevet skådeplats för en spektakulär avelshändelse...
...som är avgörande för dess framtid.
Men det är inte lätt att vara en småfisk vid ett stort korallrev.
Smådjur måste övervinna stora utmaningar för att hålla sin korallstad levande.
KORALLREVET
Korallrevet är lika komplext och fullproppat som vilken stad som helst.
Varje dag startar med fart och fläng.
Alla medborgare ropar till varandra i en medryckande undervattenskör i gryningen...
...med svällande muskler...
...huggande klor...
...och skallrande tänder.
Bara ett friskt korallrev med en blomstrande koloni av små djur
sjunger så högt.
Hälften av fiskarna här är knappt större än en kapsyl.
Men deras tjänster är eftertraktade.
En sköldpadda kör in på tvättstationen...
...för lite skalputsning.
Det är ett för stort jobb för en ensam blennyfisk.
Så ett arbetslag med algborttagningsspecialister rycker in.
En familj clownfiskar sköter om sitt anemonhem.
Få rovfiskar vågar ge sig in bland dessa stingande tentakler.
Men clownfiskar har ett skyddande hölje av slem
som låter dem leva här permanent.
I gengäld håller de anemonerna rena och syrsatta.
Dold där under har hannen 500 ägg att sköta om.
Varje ägg är mindre än ett risgryn.
Om de kläcks samma natt som korallrevet avlar,
har de en större chans till överlevnad.
Tills dess är de ganska trygga.
Det här är ett av de tryggaste hemmen i korallrevet.
Och familjen är aldrig långt bort.
Här ute finns alltid större fiskar.
Leopardgroupern.
Små frökenfiskar tar skydd i labyrinten av koraller...
...utom räckhåll för groupern.
Men den här smarta fisken ger inte upp.
Han kallar bara på...
...en hjälpande arm.
En bläckfisk är en osannolik medbrottsling.
Men tillsammans gör de rent hus.
När groupern ändrar färg för att kamouflera sig...
...börjar jakten.
Frökenfiskarna är hårt trängda.
Groupern hittar deras gömställe.
Sen blir den ljus för att peka ut det.
Tentakler tränger ner.
Fiskarna får panik.
Och simmar rakt i gapet på groupern.
Det är ett hemskt val.
Stanna, och riskera bläckfiskens dödliga tentakler.
Eller fly...
...och bli grouperns byte.
Utan en säker flyktväg...
...är det enda valet ibland att göra motstånd.
Frökenfiskarna ger sig på bläckfisken
och försöker driva bort den.
Men uppståndelsen drar dit ännu större fiskar.
Det är en chans för småfiskarna att fly undan.
Med hajar som kretsar omkring...
...får var och en klara sig själv.
Så mycket för lagarbete.
Stora hajar bryr sig inte om småglin.
Men genom att skrämma bort andra rovfiskar hjälper de smådjuren att börja jobba igen.
Betesfiskar håller revet rent från alger.
Och de långsamt växande korallerna kan frodas och växa.
Korallerna utgörs faktiskt av kolonier av små djur.
Vart och ett innehåller mikroskopiska växtceller som omvandlar ljus till föda.
En fantastisk allians som hela korallrevet är uppbyggt på.
Tillsammans skapar miljarder små liv...
...de största levande strukturerna på jorden.
Men dessa korallstäder är bräckliga.
Sårbara för allt varmare hav...
...föroreningar...
...överfiske...
...och invasioner.
Den kryper på hundratals rörfötter.
Beväpnad med giftiga taggar.
En monstruös...
...korallätande...
...törnekrona.
Den kan uppsluka hundratals koraller per år.
Och den är inte ensam.
Det är en hel armé...
som decimerar alla smådjurens hem.
Men ovetande om den hotande faran...
...förbereder sig korallrevets invånare på att avla.
Och söka efter föda.
De mest komplexa ögonen i djurriket.
Med fyra gånger så många receptorer som hos en människa,
ser den här boxarräkan världen i ett helt annat ljus.
Hon är inte större än en tandkrämstub, men långtifrån försvarslös.
Hon är lika hårdslående som accelerationen hos en 9 mm-kula.
Så snabb att vattnet förångas.
Och kan till och med skapa ljusblixtar.
Men även en välbeväpnad boxarräka behöver en trygg plats.
Hennes håla och blivande barnkammare.
När heminredningen är utförd.
Hon har redan en manlig besökare...
...som söker efter en maka.
Eller vill stjäla hennes hem.
Oavsett vilket...
...visar hennes blixtsnabba nävar tydligt...
...att hon inte är redo för gäster.
Men det här är en farlig plats att bli fångad ute i det fria.
En glupsk predator.
Lika stor som en...
...tekopp.
En dvärgsepiabläckfisk.
För att kunna avla av sig, måste han bli större.
Det innebär att äta mycket.
Men han är själv en lätt måltavla.
Så tricket är att jaga utan att bli jagad.
Denna förklädnadens mästare kan ändra färg och struktur på huden...
...för att lura predatorer...
...och byte.
Han lever i mindre än ett år, så han måste växa fort,
och äta i princip allt som rör sig.
Viftande med armarna för att fånga en måltid av plankton...
...verkar en myntstor lybia omedveten om hotet.
Ett smärtsamt misstag.
Denna krabba har stingande miniatyranemoner i sina klor.
Små elpistoler för att hålla predatorer borta.
De är så effektiva
att rivalerna gör vadsomhelst för att få tag i dem.
En märkligt ömsint kamp.
Ingen av dem vill skada anemonerna.
Med brottargrepp om motståndaren plockar rivalen försiktigt åt sig sitt pris.
Nu när de har en var,
delar krabborna dem, och ett fullt par av stingande handskar växer ut igen.
Anemoner erbjuder skydd för alla möjliga smådjur.
En liten genomskinlig periclimenes magnificus.
Den delar bostad med clownfisken.
De är inte större än ett gem...
...men modiga nog att göra affärer med de stora fiskarna i korallrevet.
Räkorna erbjuder sina tjänster genom att vagga.
Och om kunden är en rovfisk...
...ser de till att deras säljsnack är glasklart...
...genom att applådera.
När den är säker på att den är i trygghet
sätter den lilla räkan igång.
Den exfolierar död hud...
...plockar bort parasiter...
...och rengör gälarna.
Den vågar sig till och med på lite tandvård.
Hälsovård som tillhandahålls av små städare
är livsviktiga för att hålla stora fiskar i toppskick.
Över hela korallrevet pågår förberedelser för parning.
Mantisräkan är nästan klar med sin barnkammare.
Hon har lyft ut hela tre kilo med skräp för att göra den trygg.
Och rensat upp nödutgångarna för att förvirra sina fiender.
Hennes byggnadsarbete är så omfattande att även andra finner ett hem där.
Hon har en granne som mest är ett problem.
En choerodon fasciatus.
En av få fiskar som använder redskap.
Den har till och med ett eget städ för att spräcka musslors skal.
Han äter knappast en mantisräka.
Men hans hårdhänta sätt att äta kan förstöra hennes hem.
Han flyttar på på högar av skräp i sökandet efter föda.
Han fick det han ville ha.
Men nu ligger hennes barnkammarbygge långt efter tidsschemat.
Alltmedan dagen går mot sitt slut blir livet i korallrevet allt intensivare.
Clownfiskens ägg kläcks snart.
Och en hel flotta av läppfiskar är i arbete.
De är inte längre än ett finger,
och identifieras lätt av sina svarta och blåa ränder.
Men alla har inte så rena avsikter som det kan verka.
En plagiotremus rhinorhynchos.
Den här bedragaren ändrar färg för att imitera läppfiskar
och glider obemärkt in bland dem.
Men han är inte här för att städa.
Han drar med huggtänderna över en intet ont anande fisks skinn...
...och stjäl en måltid av fjäll.
Och innan offren fattar vad som hänt
försvinner lurendrejaren...
...tillbaka till sin håla.
Att jobba under täckmantel hjälper många smådjur att överleva i korallrevet.
Det är så de små bläckfiskarna håller sig vid liv...
...och välfödda.
Med varje lyckad jakt växer han sig allt större.
Honan verkar imponerad.
Och för en gångs skull är inte maten hans första prioritet.
Mantisräkan har fått ordning på hemmet igen.
Hon har rensat bort skräp.
Sett till att allt är på rätt ställe.
Och finputsat.
Äntligen är hon redo att ta emot en gäst.
Just när korallrevet är redo för årets viktigaste händelse,
anländer korallmördarna.
Horder av törnekronor.
De skjuter ut sina magar och slukar korallernas levande vävnad.
Och lämnar bara skeletten kvar.
Korallrevets invånare förefaller maktlösa
att kunna stoppa törnekronorna från att sluka alla koraller i sin väg.
Den här lilla krabbans hem står på tur.
Hur hon än försöker...
...är törnekronans kropp nästan osårbar.
Men den mjuka, känsliga basen för dess taggar...
...är sprickan i rustningen.
Dags för en liten krabba...
...att fälla ett monster.
Att strida mot väktarkrabbor är inte värt besväret.
En skiftande koloni med smådjur...
...som alla spelar sin roll...
...håller korallrevet friskt och motståndskraftigt mot alla hot.
Även skadade delar av dessa levande städer kan pånyttfödas.
En gång om året
sammanfaller det perfekta tidvattnet och perfekt temperatur.
I natt är natten...
...när korallrevet börjar avla av sig.
Ett litet knyte, inte större än ett pepparkorn.
Alla ingredienser för att skapa nya koraller i ett och samma paket.
Korallrevet ynglar av sig.
Många andra smådjur på korallrevet avlar också av sig.
Dvärgsepiabläckfisken har hittat sin partner.
Nu är det dags för henne att stoppa in äggen i säkerhet i korallrevet.
Mantisräkan har också ägg.
Tjugotusen ägg.
Och efter ännu en rengöring av pappa...
...skickas hundratals clownfisklarver ut vind för våg.
Att lägga rom tillsammans försäkrar att så många nya liv som möjligt
förs bort med tidvattnet i trygghet.
Snart växer små underverk upp.
Inte större än en jordnöt,
påbörjar en nyfödd sepialiknande bläckfisk sitt havsäventyr.
Och kanske viktigast av alla, en korallplanula, en millimeter lång.
Den dras mot ljudet av korallrevet...
...och är en liten byggsten som kommer att växa till ett stort korallrev.
Och bidra till att bygga en framtid för de boende i denna korallstad.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson