Planēta Zeme ir tik iespaidīga,
ka sīkumus var arī nepamanīt.
Bet, ieskatoties ciešāk,
atklājas vesela pasaule.
Pasaule, kurā sīkiem varoņiem
un maziem briesmoņiem
ir vajadzīgas neticamas superspējas,
lai visam par spīti varētu svinēt uzvaru.
Koraļļu rifos atrodama viena no lielākajām sugu daudzveidībām uz Zemes.
STĀSTA POLS RADS
Tās ir mājas milzīgiem zivju bariem un brīnišķīgiem radījumiem.
Taču zem tiem...
ir miniatūra metropole...
neparastu dzīvībiņu pilna.
Kaut arī šie dzīvnieciņi ir mazi,
tie veic svarīgu darbu.
Un tagad tie ir aizņemtāki nekā jebkad.
Reizi gadā rifs sarīko iespaidīgu vairošanās pasākumu,
kas ir nepieciešams, lai nodrošinātu tā nākotni.
Tomēr nav viegli būt mazai zivij lielā rifā.
Mazajiem ir jāpārvar milzu grūtības, lai savu koraļļu pilsētu uzturētu dzīvu.
RIFS
Koraļļu rifs ir tikpat komplekss un pārpilns kā jebkura lielpilsēta.
Katra diena sākas ar rosību un troksni.
Visi iedzīvotāji sasaucas enerģiskā zemūdens rīta dziesmā...
paukšķinot muskuļus...
klikšķinot spīles...
un klabinot zobus.
Tikai veselīgs rifs, kurā ir plaukstoša sīku būtņu kopiena,
dzied tik skaļi.
Puse no šejienes zivīm nav daudz lielākas par pudeles vāciņu.
Bet to pakalpojumi ir ļoti pieprasīti.
Bruņurupucis ierodas attīrīšanas stacijā...
lai uzspodrinātu bruņas.
Šis darbs ir pārāk liels, lai sīkais jūrassunītis to paveiktu viens.
Tāpēc ar pulēšanu palīdz aļģu novākšanas speciālistu brigāde.
Klaunzivju ģimene čakli aprūpē savas jūras anemones mājas.
Tikai daži plēsēji uzdrošinās iepeldēt starp tās dzelošajiem taustekļiem.
Bet klaunzivis klāj gļotu aizsargslānis,
kas ļauj tām te pastāvīgi dzīvot.
Par to tās uztur jūras anemoni tīru un piesātinātu ar skābekli.
Tēviņam ir jāaprūpē 500 apakšā noslēptu ikru.
Katrs no tiem ir mazāks par rīsa graudu.
Ja mazie izšķilsies tajā pašā naktī, kad vairosies rifs,
tiem būs vislielākās izredzes izdzīvot.
Līdz tam laikam tiem jābūt drošībā.
Šīs ir vienas no drošākajām mājām rifā.
Un ģimene nekad neaizklīst tālu prom.
Te ārā vienmēr ir kāda lielāka zivs.
Koraļļu jūrasasaris.
Mazās moluku pomacentrīdijas paslēpjas koraļļu labirintā,
kur koraļļu jūrasasaris klāt netiek.
Taču šī gudrā zivs nepadodas.
Tā paaicina kādu, kas...
sniegs palīdzīgu roku.
Grūti iedomāties astoņkāji kā sabiedroto,
taču abi kopā tie ir nāvīga komanda.
Kad koraļļu jūrasasaris pārkrāsojas maskēšanās krāsās,
medības ir sākušās.
Pomacentrīdijām tās ir divkāršas nepatikšanas.
Koraļļu jūrasasaris atrod to paslēptuvi.
Tad kļūst gaišs, lai uz to norādītu.
Taustekļi nolaižas.
Zivis ir panikā.
Tieši koraļļu jūrasasarim žokļos.
Tā ir briesmīga izvēle.
Nekustēties un riskēt, ka var nonākt astoņkāja nāvīgajā tvērienā,
vai bēgt...
un nonākt vēderā koraļļu jūrasasarim.
Kad droša glābiņa nav,
dažreiz vienīgā iespēja ir cīnīties pretī.
Pomacentrīdijas uzbrūk astoņkājim
un mēģina to aizdzīt.
Taču šī kņada piesaista vēl lielākas zivis.
Mazajām zivīm tā ir iespēja izglābties.
Kad riņķo haizivis...
pēkšņi katrs ir pats par sevi.
Te nu bija komanda!
Lielām haizivīm sīkaļas neinteresē.
Bet, aizbaidot citus plēsējus, tās mazajiem ļauj atkal ķerties pie darba.
Zālēdāji notīra rifu no aļģēm.
Tas lēni augošo koralli uztur dzīvu.
Koralli patiesībā veido sīku dzīvnieku kolonijas.
Un katrā no tiem ir mikroskopiskas augu šūnas, kas gaismu pārvērš barībā.
Pārsteidzoša savienība, uz kuras balstās viss rifs.
Miljardiem mazu dzīvībiņu...
kopā veido lielākos dzīvos veidojumus uz Zemes.
Taču koraļļu pilsētas ir trauslas.
Tās apdraud jūru sasilšana...
piesārņojums...
pārmērīga nozveja...
un invazīvas sugas.
Pārvietojas ar simtiem caurulīšveida kāju.
Apbruņota ar indīgām adatām.
Milzīga...
koraļļus ēdoša...
ērkšķukroņa jūraszvaigzne.
Ik gadu tā var aprīt simtiem koraļļu.
Un tā te nav viena.
To ir vesela armija,
kas iznīcina visu sīko radījumu mājas.
Neapjaušot, kādas briesmas tiem tuvojas,
šī rifa iemītnieki ir aizņemti - gatavojas vairoties...
un meklē barību.
Vissarežģītākās acis dzīvnieku pasaulē.
Četrreiz vairāk krāsu receptoru nekā cilvēka acīs.
Pāvgarnele pasauli redz pilnīgi citā gaismā.
Tā nav lielāka par zobupastas tūbiņu, taču nebūt nav neaizsargāta.
Tās blieziens ir salīdzināms ar 9 mm lodes paātrinājumu.
Tā ir tik ātra, ka iztvaicē ūdeni...
un var pat izraisīt uzliesmojumu.
Bet pat labi apbruņotajai pāvgarnelei vajag patvērumu.
Pāvgarneļu mātītes ala, kas drīz būs viņas bērnistaba.
Kad būs pabeigts remonts.
Kāds tēviņš jau dodas pie viņas ciemos.
Viņš meklē partneri.
Vai arī grib nozagt viņas māju.
Jebkurā gadījumā...
viņas zibenīgās dūres skaidri liks saprast -
viņa ciemiņus vēl negaida.
Bet šeit ir bīstami atrasties redzamā vietā.
Rijīga plēsoņa.
Tā ir tik liela kā...
tējas tasīte.
Pundursēpija.
Lai varētu sākt vairoties, tai ir jāpaaugas.
Tas nozīmē - daudz jāēd.
Taču tā pati ir viegls mērķis.
Tātad jāpamanās medīt un netikt nomedītai.
Šī maskēšanās meistare spēj nomainīt ādas krāsu un tekstūru,
lai pārspētu viltībā plēsoņas...
un upurus.
Tā nodzīvos mazāk nekā gadu, tāpēc jāaug ātri,
ēdot praktiski visu, kas kustas.
Vēcinādams spīles, lai maltītei noķertu planktonu...
pogas lieluma bokserkrabis briesmas, šķiet, nav pamanījis.
Sāpīga kļūda.
Šis krabis spīlēs tur miniatūras, dzelošas anemones.
Sīks elektrošoks uzbrucēju atvairīšanai.
Tas ir tik iedarbīgs,
ka sāncenši darīs jebko, lai to dabūtu.
Šī ir ārkārtīgi uzmanīga cīņa.
Neviens no krabjiem negrib satraumēt anemones.
Satvēris pretinieku, sāncensis uzmanīgi paņem savu balvu.
Tagad katram ir pa vienai,
un abi krabji tās pāršķels, lai ataudzētu dzelošu cimdu pāri.
Jūras anemones sniedz patvērumu visdažādākajiem mazajiem radījumiem.
Sīkas, caurspīdīgas zaiggarneles.
Tās dzīvo kopā ar klaunzivīm.
Kaut arī tikai saspraudes lielumā,
tās ir pietiekami drosmīgas, lai sadarbotos ar rifa lielajām zivīm.
Garneles savus pakalpojumus reklamē šūpojoties.
Un, ja klients ir plēsoņa...
tās pārliecinās, lai to piedāvājums netiktu pārprasts...
plaukšķinot.
Pārliecinājusies, ka tas būs droši,
garnelīte ķeras pie darba.
Tā noloba atmirušo ādu...
nolasa parazītus...
un notīra žaunas.
Tā pat uzdrošinās notīrīt žokļus - neliela zobu higiēna.
Sīko tīrītāju sniegtie veselības aprūpes pakalpojumi
ir būtiski, lai lielās zivis būtu vislabākajā formā.
Viss rifs gatavojas, lai varētu sākties pārošanās.
Pāvgarneļu mātīte ir gandrīz pabeigusi ierīkot bērnistabu.
Lai padarītu to drošu, viņa ir pārcēlusi veselus trīs kilogramus būvgružu.
Viņa ir izveidojusi arī avārijas izejas, lai ienaidniekiem būtu jāpalauza galva.
Viņas būvdarbi ir tik plaši, ka mājas šeit atrod arī citi.
Bet viens no kaimiņiem var sagādāt problēmas.
Cūkzobe.
Viena no nedaudzajām zivīm, kas izmanto darbarīkus.
Tai pat ir sava lakta, kur pāršķelt gliemenes.
Diez vai tā gribētu pāvgarneli apēst,
taču tās barbariskais barošanās stils var izpostīt viņas mājas.
Meklējot ēdamo, tā pārvieto milzīgas akmeņu kaudzes.
Meklētais atrasts.
Bet nu garneles bērnistabas celtniecība krietni atpaliek no grafika.
Kad diena sliecas uz vakaru, rifs kļūst vēl rosīgāks.
Klaunzivs ikri drīz izšķilsies.
Un tīrītājzivju flote ir ķērusies pie darba.
Tās ir tikai pirksta garumā,
un tās var viegli atpazīt pēc melnajām un zilajām svītrām.
Taču ne visām zivtiņām ir tik labi nodomi, kā izskatās.
Zobainais jūrassunītis.
Šis krāpnieks nomaina krāsu, lai izliktos par tīrītājzivi,
un nemanāmi iepeld starp tām.
Taču tā nolūks nav tīrīt.
Pārlaižot ilkņus pār uzbrukumam nesagatavoto zivju ādu...
tas nolaupa maltītei zvīņas.
Un, pirms upuri ir attapušies,
šis viltīgais krāpnieks nozūd...
atpakaļ savā alā.
Lielā rifā darbošanās slepeni palīdz izdzīvot daudziem maziem dzīvniekiem.
Tieši tā šim pundursēpiju tēviņam ir izdevies palikt dzīvam...
un paēdušam.
Ar katrām veiksmīgām medībām viņš izaug lielāks.
Uz šo mātīti tas ir atstājis iespaidu,
un šoreiz ēdiens nebūs viņa prioritāte.
Pāvgarneļu mātīte labo izpostītās mājas.
Izvāc krāmus.
Pārbauda, vai viss ir savās vietās.
Un noliek kaut ko skaistumam.
Beidzot viņa ir gatava uzņemt ciemiņu.
Tieši tad, kad rifs ir gatavs gada svarīgākajam notikumam,
ierodas koraļļu slepkavas.
Ērkšķukroņa jūraszvaigžņu ordas.
Izvērsušas kuņģus uz āru, tās sagremo koraļļu dzīvos audus
un atstāj aiz sevis tikai baltos skeletus.
Rifa iedzīvotāji maz ko spēj iesākt,
lai neļautu jūraszvaigžņu baram aprīt visus koraļļus, kas ir to ceļā.
Nākamās ēdienkartē ir šī krabīša mājas.
Lai vai cik ļoti tas cenšas,
jūraszvaigznes ķermenis ir gandrīz necaursitams.
Taču adatas mīkstā, jutīgā pamatne
ir tās bruņutērpa vājā vieta.
Ir pienācis laiks, kad mazam krabītim...
ir jāuzveic nezvērs.
Cīnīšanās ar sargkrabjiem nav šo sāpju vērta.
Daudzveidīga sīku radījumu kopiena...
kurā katram ir sava loma...
uztur koraļļu rifus veselīgus un daudz noturīgākus pret daudziem apdraudējumiem.
Pat šo dzīvo pilsētu izpostītie apgabali spēj atjaunoties.
Vienreiz gadā
perfektās plūdmaiņas un perfektā temperatūra sakrīt.
Šī ir tā nakts,
kad sāk vairoties pats rifs.
Sīks sainītis - tikai melnā pipargrauda lielumā.
Paciņa ar visām sastāvdaļām, lai radītu jaunus korallīšus.
Korallis nārsto.
Vairojas arī daudzi citi mazie rifa dzīvnieki.
Pundursēpija partneri ir atradusi.
Nu laiks ikrus droši noglabāt korallī.
Ikri ir arī pāvgarneļu mātītei.
Divdesmit tūkstoši ikru.
Un, kad tētis tos vēlreiz ir notīrījis...
viļņos laižas simtiem klaunzivs kāpuru.
Kopīga nārstošana garantē to, ka droši prom tiks aiznests
tik daudz jaunu dzīvību, cik vien iespējams.
Drīz sāk augt mazi brīnumi.
Ne lielāka par zemesriekstu,
savu okeāna piedzīvojumu sāk maza sēpija.
Un - varbūt pats svarīgākais - milimetru gara koraļļa planula.
Rifa skaņas virzienā dodas...
sīks ķieģelītis, kas izaugs par varenu koralli...
un palīdzēs uzcelt nākotni visiem šīs koraļļu pilsētas iemītniekiem.
Tulkojusi Inguna Puķīte