A Föld annyira látványos,
hogy az apróságokat könnyű nem észrevenni.
De ha jobban megnézzük...
egy felfedezetlen világra bukkanunk.
Ebben a világban a csöppnyi hősöknek...
és az apró szörnyeknek...
hihetetlen szupererő kell ahhoz...
hogy legyűrjék a rájuk váró óriási nehézségeket.
Apró világ
A korallzátony a bolygó legváltozatosabb helyeinek egyike.
NARRÁTOR:
Hatalmas halrajok és lenyűgöző lények otthona.
Alattuk pedig...
egy mini metropolisz húzódik...
ahol nyüzsögnek az elképesztő csöppségek.
Ezek az állatok aprók...
ám munkájuk nélkülözhetetlen.
És most minden eddiginél szorgosabbak.
A korallzátonyon minden évben elképesztő termékenységi rituálé zajlik...
ez biztosítja a jövőjét.
A nagy korallzátonyon a kis halaknak nincs könnyű dolga.
Az apró állatok komoly kihívásokkal megbirkózva tartják fent a korallvárost.
KORALLZÁTONY
A korallzátony olyan összetett és zsúfolt, mint bármely város.
A napok serényen és zajosan indulnak.
A helyiek egyre harsányabb hajnali kórusa üdvözli egymást...
izmok roppannak...
karmok csattannak...
és fogak verődnek össze.
Csak az a zátony dalol ilyen hangosan, ahol az apró lények egészséges
és viruló közösségben élnek.
Az itt élő halak fele alig nagyobb, mint egy kupak.
Szolgáltatásaik iránt mégis nagy a kereslet.
Egy teknős áll be a tisztítóba...
ahol páncélját kifényesítik.
Egy apró nyálkáshal egymaga nem tud megbirkózni a feladattal.
Ezért segítségére siet egy csapat algaeltávolító specialista.
A bohóchalcsalád a tengeri rózsában lévő otthonát csinosítgatja.
Nem sok ragadozó merészkedik be a szúrós csápok közé.
A bohóchalakat védőréteg borítja, ez teszi lehetővé azt,
hogy folyamatosan itt lakjanak.
Cserébe tisztán tartják a tengeri rózsát, és ellátják oxigénnel.
A hímnek a mélyben elrejtett 500 ikráról kell gondoskodnia.
Az ikrák egy rizsszemnél is kisebbek.
Túlélési esélyeik akkor a legjobbak,
ha a korallzátony szaporodásának estéjén kelnek ki.
Addig jó helyen vannak itt.
A korallzátonyon ez az egyik legbiztonságosabb hely.
A család mindig a közelben van.
Errefelé mindig akad egy nagyobb hal.
Például ez a korallszirteken honos sügér.
Az apró korállszirtihal a korallrengetegbe menekül...
ahová a sügér nem fér be.
De ez a hal okos, és nem adja fel.
Hívja...
az erősítést.
Elég valószínűtlennek tűnhet, hogy egy polippal áll össze.
De ketten gyilkos csapatot alkotnak.
A sügér rejtőzködő színt ölt...
és kezdődik a vadászat.
A korállszirtihal két ellenséggel néz szembe.
A sügér felfedezi a rejtekhelyet.
Színét elhalványítva jelez.
A csápok lecsapnak.
A hal pánikba esik.
Egyenesen a sügér szájába úszik.
Szörnyű döntés vár rá.
Ha nem mozdul, a halálos polipcsápok csapdájába esik.
Ha menekül...
a sügér kapja el.
Ha nincs menekvés...
akkor időnként a támadás a legjobb védekezés.
A korállszirtihalak lerohanják a polipot,
és megpróbálják elzavarni.
A felfordulás odavonzza a jóval nagyobb halakat.
A kis halaknak esélye nyílik a menekülésre.
A közelben cápák köröznek...
így hirtelen mindenki magára marad.
Ennyit az összefogásról.
A nagy cápák nem törődnek a kis halakkal.
Viszont elriasztják a többi ragadozót, így a kicsik folytathatják a munkát.
A növényevők algamentesítik a korallzátonyt.
Így a lassan növő korall terjeszkedhet.
A korall nem más, mint apró állatok kolóniája.
Mikroszkopikus növényi sejtek segítségével alakítják táplálékká a fényt.
A korallzátony ilyen csodálatos szövetségekre épül.
A sok milliárdnyi apró élet...
közösen hozza létre a Föld legnagyobb életközösségét.
A korallvárosok azonban sérülékenyek.
Árt nekik a tengervíz felmelegedése...
a szennyezés...
a túlhalászás...
és az invázió.
Csöves lábak százai mozgatják.
Mérgező tüskékkel fegyverkezett fel.
A szörny nem más...
mint a korallevő...
töviskoronás tengericsillag.
Évente több száz korallt képes felfalni.
És nincs egyedül.
Seregestül vonul...
és az apró lények otthonait tizedeli.
A korallzátony lakói még nem sejtik,
milyen veszély tart feléjük, és a nászra készülnek.
Eleséget keresnek.
Az állatvilág legösszetettebb szeme.
A sáskarák szemében az emberénél négyszer több színreceptor van,
így teljesen más fényben látja a világot.
Nem nagyobb egy fogkrémes tubusnál, viszont távolról sem védtelen.
Ütésének ereje felér egy kilenc milliméteres lőszer gyorsulásával.
Olyan gyors, hogy elporlasztja a vizet.
Néha még villámot is szór.
De a jól felfegyverzett sáskaráknak is szüksége van menedékre.
Az odújából hamarosan gyereknevelde lesz.
Ha elkészül a felújítással.
Itt egy hím vendég...
aki párt keres.
Vagy ki akarja túrni otthonából.
Bárhogy is van...
a nőstény villámöklével érthetően tudomására hozza...
hogy most nem fogad vendégeket.
Veszélyes lenne, ha itt a nyílt terepen érnék.
Egy vérengző ragadozó.
Akkora, mint egy...
teáscsésze.
Egy törpetintahal.
Nőnie kell, ha szaporodóképes állapotba akar kerülni.
Vagyis rengeteget kell ennie.
Viszont ő maga is könnyű célpont.
Tehát anélkül kell vadásznia, hogy őt magát levadásznák.
Az álcázás nagymestere bőre színének és textúrájának változtatásával...
jár túl a ragadozók...
és áldozatai eszén.
Alig egy évet él, így mielőbb meg kell nőnie,
ehhez pedig szinte mindent elfogyaszt, ami mozog.
Ez a gomb nagyságú pompom rák...
karjai lóbálásával planktont gyűjt, és nem is sejti a veszélyt.
Fájdalmas baklövés.
A rák ollóiban apró szúrós tengeri rózsákat tart.
Az icipici sokkolókkal tartja távol a ragadozókat.
A módszer olyan hatásos,
hogy a riválisok bármi áron megpróbálják elvenni tőle.
Figyelemre méltóan gyengéd küzdelem.
Egyik rák sem akar ártani a tengeri rózsáknak.
A rivális leszorítja ellenfelét, és óvatosan elszedi tőle a trófeát.
Most mindkettőnek van egy-egy,
így a meglévőt elfelezik, hogy újból szúrós kesztyű nőjön rájuk.
A tengeri rózsa számos apróságnak nyújt védelmet.
Apró átlátszó rákok.
A bohóchal lakótársai.
Nem nagyobbak egy gemkapocsnál...
mégis elég bátrak ahhoz, hogy a korallzátony nagy halaival dolgozzanak.
A rákok ringatózással hirdetik szolgáltatásaikat.
És ha az ügyfél ragadozó...
gondoskodnak róla, hogy szándékaik egyértelműek legyenek...
és ezt tapsolással teszik.
A kis rák biztonságban van,
és munkához is lát.
Leválasztja az elhalt bőrt...
eltávolítja az élősködőket...
és megtisztítja a kopoltyúkat.
A szájhigiénia érdekében a fogak közé is bemerészkedik.
Az apró takarítók nyújtotta egészségügyi szolgáltatás
elengedhetetlen ahhoz, hogy a nagy halak csúcsformában maradjanak.
A korallzátonyon mindenki a szaporodásra készül.
A sáskarák neveldéje lassan elkészül.
Három kilónyi hulladék megmozgatásával tette biztonságossá otthonát.
A vészkijáratokat is kipucolta, hogy ellenségeit összezavarja.
Akkora lakást épített, hogy mások is beköltöznek.
Az egyik szomszéd azonban kifejezetten kellemetlen.
Egy ajakoshal.
Az eszközhasználóként ismert kevés halfaj egyike.
Még üllője is van, azon töri fel a kagylókat.
Nem a sáskarákra fáj a foga.
Viszont úgy tör-zúz, hogy tönkreteheti annak otthonát.
Élelemkeresés közben nagy törmelékhalmokat mozgat meg.
Megvan, amit keresett.
A sáskarák azonban jócskán lemaradt az építkezéssel.
A nap a végéhez közeledik, és egyre nagyobb a nyüzsgés a korallzátonyon.
A bohóchal ikrái hamarosan kikelnek.
A tisztogatóhalak raja épp szorgoskodik.
Ezek az ujjnyi halak
fekete-kék csíkjaikról könnyen felismerhetők.
Azonban nem mind olyan jó szándékú, mint amilyennek tűnik.
Egy kardfogú nyálkáshal.
A szélhámos színe megváltoztatásával tisztogatóhalnak adja ki magát,
és észrevétlenül beférkőzik közéjük.
Nem azért jött, hogy dolgozzon.
Fogaival megkarcolja a gyanútlan hal bőrét...
és pikkelyeket lop eleség gyanánt.
Mire az áldozat észbe kap...
az agyafúrt csirkefogó eltűnik...
rejtekhelye mélyén.
A nagy korallzátonyon sok apró állat úgy éli túl, hogy álcázza magát.
A törpetintahal így maradt életben...
és így keres táplálékot.
Minden sikeres vadászattal egyre nagyobb lesz.
A nőstényt mintha lenyűgözte volna.
És a hímnek most kivételesen nem az evés a legfontosabb.
A sáskarák helyreállította otthonát.
Kipucolta a lomokat.
Mindent a helyére rakott.
Az utolsó simításokat végzi.
Végre készen áll a vendég fogadására.
A korallzátony felkészült az év legfontosabb eseményére,
de megjöttek a korallgyilkosok.
A töviskoronás tengericsillag hordákban érkezik.
Gyomrát kitolva megemészti a korall élő szöveteit.
Csak a csupasz fehér vázat hagyja meg.
A korallzátony lakói nem sokat tehetnek,
nem tudják megállítani az útjába akadó összes korallt felfaló tengericsillagot.
Az apró rák otthona a következő fogás.
Bárhogy is erőlködik...
a tengericsillag teste szinte áthatolhatatlan.
A tüskék lágy, érzékeny tövénél van...
a páncélzat gyenge pontja.
Eljött az idő, hogy a csöppnyi rák...
legyőzze a szörnyet.
Nem érdemes őrrákokkal küzdeni.
A sokszínű közösségben valamennyi apróságnak...
fontos szerepe van abban...
hogy a korallzátony egészséges maradjon, és megbirkózzon a fenyegetésekkel.
Az élő városok sérült részei is képesek a megújulásra.
Évente egyszer
akkor jön a tökéletes árapály, amikor a hőmérséklet is tökéletes.
Ma este itt az idő...
hogy maga a korallzátony szaporodjon.
Egy borsszem méretű csöppnyi bogyó.
Benne a bébikorallok létrehozásához szükséges valamennyi összetevővel.
A korall sokasodik.
Sok itt élő állat szintén ilyenkor tartja nászát.
A törpetintahal párra lelt.
A nőstény most biztonságba helyezi petéit a korall mélyén.
A sáskarák is petét rakott.
Húszezret.
Apjuk még egyszer megtisztítja őket...
majd a bohóchal lárvái százával indulnak útjukra.
Tömegével kelnek ki, és ez garantálja, hogy a lehető legtöbben jussanak el
biztonságban az árapály sodrásába.
Az apró csodák hamarosan nőni kezdenek.
Az alig mogyoró méretű apró törpetintahal óceáni kalandja csak most kezdődik.
Talán a legfontosabb a korall alig egymilliméteres lárvája.
A korallzátony hangja felé halad...
hogy az apró építőkőből egyszer majd fenséges korall nőjön.
Így biztosítja a korallváros valamennyi lakójának jövőjét.
A feliratot fordította: Basch Erzsébet