Planeten jorden är så spektakulär
att det är lätt att missa de små tingen i livet.
Men om man tar en närmare titt...
...finns en hel värld att upptäcka.
En värld där pyttesmå hjältar...
...och små monster...
...behöver otroliga superkrafter...
...för att övervinna mot alla odds.
I 150 miljoner år...
BERÄTTARE: PAUL RUDD
...har ön Madagaskar sakta utvecklats åt sitt eget håll.
Och de som blivit skeppsbrutna i denna förlorade värld
har utvecklats på märkliga och fantastiska sätt.
Dessa dyrbara regnskogar är hem för märkliga varelser...
...som inte finns nån annanstans på jorden.
De minsta...
...är de underbaraste av alla.
En pytteliten tanrek.
Tills nu har hon haft sin mor att vägleda henne.
Men vid bara fyra veckors ålder...
...och bara fyra centimeters höjd...
...är det dags att välja sin egen väg.
I denna mystiska skog
är djuren beväpnade med hemliga vapen...
...särskilda färdigheter...
...och listiga försvarsåtgärder.
För att överleva här ute
behöver en liten tanrek upptäcka sin egen superkraft.
REGNSKOGEN
Det är en svår tid att ge sig ut ensam.
Regnen är sena i år.
Skogen är torr.
Det är ont om föda.
Och ju mer tid djuren lägger ner på att söka efter den...
...desto större är risken att de tas med överraskning.
Trädboaormar ligger i bakhåll.
Köttätande vesselkatter stryker omkring i skogen.
Smådjur måste hålla sig utom fara...
...och göra sitt bästa för att försvinna.
Denna dödliga kurragömmalek har drivit fram en evolutionär kapprustning.
Allt listigare förklädnader...
...för att möta allt dödligare hot.
Här finns jägare med så skarp syn...
...att de kan urskilja även de djur som har bäst kamouflage.
En panterkameleont.
Den har fem gånger skarpare syn än vi...
...och kan se i nästan 360 grader...
...så den missar inte mycket.
Vad som ser ut som ett torrt löv...
...är egentligen en spökmantis.
Kameleontens syn är inställd på att märka rörelse.
Om mantisen är blickstilla, kanske han klarar livet.
Men han måste också äta.
Kameleonten spanar in bytet...
...och utlöser sitt dödliga vapen.
Noll till hundra på en tjugondels sekund.
Få insekter går fria för den smygande pantern.
Och få ödlor går fria för hjälmvangan...
...särskilt när hon jagar för två.
En tanrek är lite för stickig för hennes unge.
Men en uroplatus phantasticus skulle smaka fint.
Om hon kan fånga den.
Denna sluga lilla ödla är expert på att komma undan faror.
Genom att välja rätt gren som överensstämmer med färgen...
...och hans hud...
...har han en osynlighetsmantel.
Madagaskars skogar döljer
några av planetens mest kryptiska varelser.
Men genom att den är svår att hitta...
...är det svårt att hitta varandra.
Stor som ett gem
är det här en av världens minsta kameleonter.
En brookesia superciliaris-hanne.
Ute efter att hitta en partner.
Med faror överallt
tar han det lilla lugna...
...och stannar för varje steg för att undgå upptäckt.
De är så svåra att se att hannarna behöver superkrafter för att hitta en hona.
Han ser det andra inte ser.
En honas lysande glans.
Hennes kropp reflekterar ultraviolett ljus...
...som bara han kan se.
Att hitta en hona är svårt nog.
Att hinna ifatt henne...
...blir ännu svårare.
Utan något eget kamouflage...
...gömmer sig tanreken under jorden.
Hennes lilla håla är en säker plats tills regnen kommer.
Och med lite inredningsarbete...
...kan den duga åt en familj.
Den madagaskiska tusenfotingen bryr sig inte om att gömma sig alls.
Den är så fullpackad med gift att de flesta predatorer skyr den.
Den kan krypa omkring obekymrat i regnskogen.
För det mesta.
Tusenfotingens gift skadar inte en lemur av den här storleken.
Men den är ett idealiskt insektsmedel
för att bli av med parasiter som bor i pälsen.
Lemurerna har också upptäckt en ganska märklig bieffekt.
Ett snabbt bett...
...utlöser mer gift.
Och i små doser...
...förefaller det vara psykoaktivt.
Tusenfotingarna släpps igen, relativt oskadda.
Men högt uppe i träden...
...förblir lemurerna höga ett bra tag.
I skydd av mörkret...
...kommer tanreken fram på jakt efter maskar.
Hon äter omkring 50 varje natt.
Hon har svag syn, så hon använder sin känsliga nos för att hitta dem.
Men trädboan har ännu känsligare luktsinne.
Den lokaliserar sitt byte genom att smaka luften med sin kluvna tunga.
När den är inom räckhåll, går den över till värmesökning.
Temperaturkänsliga hålor runt munnen upptäcker varmblodiga varelser.
Även de dödligaste predatorer kan ha en dålig kväll.
Den kanske lyckas bättre högre upp.
Men tanrekens otur vände just.
En hanne.
Vid bara två månaders ålder är tanreken redo att möta en partner.
Den här musmakiern har redan ungar.
Den tillhör världens minsta primater
och håller dem trygga i pyttesmå håligheter i träd.
De är beroende av sin mamma för allt.
Så hon behöver all energi hon kan få.
Och hon vet var.
Det är långt att klättra, men en muslemur kan hoppa åtta gånger sin egen längd.
Och med sina stora ögon...
...kan hon hitta i mörkret.
Men det mest imponerande mörkerseendet
tillhör ett djur som vistas på marken i skogen.
Deinopidae har ögon som är 2 000 gånger känsligare än våra.
De har störst ögon av alla spindlar.
Hon spinner ett nät snarare än en spindelväv.
Sen väntar hon.
Nu kommer hennes spindelinstinkt i funktion.
Varje natt
byggs en speciell hinna upp inuti ögonen, så att hon kan se i mörkret.
Framåtriktade ögon är bra för jakt, men hennes vidvinkelseende är svagt.
Nattetid kommer uroplatus phantasticus fram för att jaga insekter...
...och spindlar.
Högt ovanför har muslemuren hittat det hon letar efter.
Allmänt näbbstinkfly.
De här nyfikna små varelserna imiterar kronblad för att lura predatorer.
Men hon vill inte äta upp dem.
De här insekterna lever på trädsav och frigör små sockerdroppar.
Kaloririkt tilltugg för en upptagen mamma.
Men alla som är ute i natt är inte riktigt så söta.
En större, konstigare nattvandrare.
Fingerdjuret.
Denna märkliga lemur är ett evolutionens Frankensteinmonster.
Öron som en fladdermus.
Tänder som en råtta.
Och en häxas finger.
Hon knackar för att lyssna efter ljudet av en hålighet i trädet.
Hon är inte ute efter muslemurer.
Hon söker efter något ännu mindre.
Larver.
Hennes krokiga finger är också utmärkt för att dra ut saker.
I den här regnskogen lönar det sig att finna sin nisch...
...oavsett hur märklig den är.
Det återvändande dagsljuset avslöjar...
...ett tomt fågelbo.
Men vangan har investerat för mycket för att ge upp hoppet.
Inte långt från boet är hennes unge fortfarande vid liv.
Hotade fågelungar lämnar ibland boet innan de är fullt flygfärdiga.
Mamman matar den några dagar till, innan den är helt oberoende.
Äntligen...
...har regnperioden kommit.
Vattnet förvandlar regnskogen.
Det ger nytt liv.
Och ny föda.
När bladen blir gröna behövs ett nytt kamouflage.
Men vissa saker förändras aldrig i regnskogen.
De som har överlevt hittills står nu inför en ännu större utmaning.
När regnen återvänder utbryter kampen för att föröka sig på alla fronter.
Trachelophorus giraffa-hannar kämpar om en honas favör
och använder sina extra långa halsar i tornerspel.
De här miniatyrstriderna orsakar sällan någon skada.
Men det blir mer brutalt när panterkameleonter ryker ihop.
De blir brokigt färgade.
Det här är inget kamouflage.
Det är krigsmålning.
Och deras revirstrider är avgörande för att få en partner.
Segraren gör anspråk på trädet som sitt.
Förloraren får söka någon annanstans.
Att vinna striden är bara början.
Att hitta en partner kan vara ännu svårare.
Den här lilla brookesia superciliaris gör framsteg.
Så nära...
...och ändå så långt borta.
Vangan.
Han måste vara försiktigare än någonsin.
Inget att se här.
Bara två kameleonter som möts i lönndom under bladens skydd.
Partnern är funnen, nu är det dags att avla fram nästa generation.
En trachelophorus giraffa-hona anstränger sig för att ge sina ägg en god chans.
Hannen håller vakt...
...medan hon lägger ett enda ägg i ett bladveck.
Sedan använder hon sin hals.
I en fantastisk styrkeuppvisning
rullar denna supermamma ihop en barnkrubba tio gånger större än hon själv.
Och döljer den...
...inför allas ögon.
Den lilla tanreken har varit ännu mer upptagen.
Bara fyra månader efter att hon lämnade sin mamma, är hennes håla full.
En kull med tre ungar.
Tanreker kanske inte verkar så kramgoa...
...men de första två veckorna
tycker de här små stickiga varelserna om att krypa ihop i en hög för värmens skull.
De behöver också hålla ihop när de börjar utforska skogen.
Mamman har nu erfarenhet nog att skydda sin familj i denna farliga värld.
Men det är alltid en...
...som strövar iväg för långt.
Ungen vet instinktivt hur den ska gömma sig.
Men mamman måste få hem sin unge utan att fossan märker det.
Hon gnider särskilda taggar på ryggen mot varandra
och sänder ut en hemlig målsökningssignal.
Det här högfrekventa ljudet hörs genom undervegetationen.
Och vägleder hennes vilsna unge...
...till säkerheten.
Det visar sig att den lilla tanreken har egna superkrafter trots allt.
Madagaskars smådjur har utvecklats på märkliga sätt.
För att klara sig...
...i denna märkliga värld.
Men ett hot är de maktlösa mot.
Avskogningen har gjort Madagaskars en gång omfångsrika regnskog...
...till en krympande och splittrad värld.
Åttio procent är redan borta.
Men en liten bit i taget...
...kan vi vända den destruktiva tendensen...
...och börja återuppbygga denna förlorade värld.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson