כדור הארץ כה מרהיב,
שקל לפספס את הדברים הקטנים יותר בחיים.
אבל אם תסתכלו מקרוב יותר
תגלו עולם שלם ונסתר.
עולם שבו גיבורים זעירים
ומפלצות קטנות,
זקוקים לכוחות על מדהימים
שיעזרו להם לנצח כנגד כל הסיכויים.
במשך 150 מיליון שנים...
- קריינות: פול ראד -
האי מדגסקר נסחף לאיטו במסלול ייחודי משלו.
ואלה שננטשו בעולם האבוד הזה
התפתחו בדרכים מוזרות ומופלאות.
יערות הגשם יקרי הערך האלה משמשים כבית ליצורים יוצאי דופן
שלא נמצאים באף מקום אחר בכדור הארץ.
הקטנים ביותר
הם המופלאים מכולם.
טנרק זעיר.
עד כה, אימא שלה הדריכה אותה.
אבל בגיל ארבעה שבועות בלבד
ובגובה ארבעה ס"מ בלבד,
הגיע הזמן לצאת לדרך משלה.
ביער המסתורי הזה,
החיות חמושות בכלי נשק סודיים,
כישורים מיוחדים
ואמצעי הגנה ערמומיים.
כדי לשרוד כאן,
הטנרק הזעירה חייבת לגלות כוח על משלה.
"יער גשם"
זאת תקופה קשה לצאת למסע לבד.
הגשמים מאחרים השנה.
היער יבש.
המזון מצוי בצמצום.
וככל שחיות מחפשות אחריו יותר זמן...
הן מסתכנות יותר בכך שיילכדו בשטח הפתוח.
חנק עצים ממתין במארב.
פוסה אוכל בשר אורב בקרקעית היער.
יצורים קטנים חייבים להתרחק מצרות...
ולנסות להיעלם כמיטב יכולתם.
משחק המחבואים הקטלני הזה תדלק מרוץ חימוש אבולוציוני.
הסוואות יותר ויותר ערמומיות
כדי להיאבק באיומים יותר ויותר קטלניים.
יש כאן ציידים עם ראייה כה חדה...
הם מסוגלים לאתר גם את היצורים המוסווים ביותר.
זיקית פנתר.
עם ראייה חדה פי חמישה משלנו,
ומעקב של כמעט 360 מעלות...
הוא לא מחמיץ הרבה.
מה שנראה כמו עלה מת...
הוא למעשה גמל שלמה רוח הרפאים.
הראייה של הזיקית רגישה לתנועה.
אם גמל השלמה לא יזוז, ייתכן שישרוד.
אבל גם הוא צריך לאכול.
הזיקית מזהה את המטרה...
ואז משגר את הנשק הקטלני שלו.
מאפס ל-60 בתוך חמש מאיות השנייה.
חרקים מעטים מוגנים מפני הפנתר החמקני.
ולטאות מועטות מוגנות מפני ונגת הקסדה...
במיוחד כשהיא צדה עבור שניים.
הטנרק קוצני מדי בשביל הגוזל שלה.
אבל שממית זנב-העלה תהווה ארוחה טעימה.
אם היא תצליח לתפוס אותה.
הלטאה הקטנה והערמומית הזאת היא מאמני ההימלטות הטובים שיש.
על ידי כך שהיא בוחרת בענף הנכון שיתמזג עם הצבע...
והמרקם של עורה...
היא הופכת לבלתי נראית.
היערות של מדגסקר מסתירים
כמה מהיצורים הנסתרים ביותר בכוכב.
אבל כשקשה למצוא אותך יכול להיות...
גם קשה למצוא זה את זה.
עם גודל שלא עולה על זה של מהדק נייר,
זאת אחת הזיקיות הקטנות בעולם.
זיקונית עלים ממין זכר.
במשימה למצוא בת זוג.
כשסכנה אורבת מכל עבר,
הוא נוקט גישה איטית וזהירה...
קופא בין הצעדים כדי לנוע מבלי להתגלות.
קשה כל כך לאתר את הזיקיות האלה, זכרים זקוקים לכוח על כדי לאתר נקבה.
הוא מסוגל לראות דברים שאחרים לא רואים.
הזוהר הקורן של נקבה.
הגוף שלה מחזיר אור אולטרה-סגול...
לעיניו בלבד.
למצוא נקבה זה קשה כשלעצמו.
להתקרב אליה...
יהיה אתגר גדול עוד יותר.
ללא הסוואה מגניבה משלה,
נקבת הטנרק מסתתרת מתחת לפני האדמה.
המחילה הקטנה שלה היא מקום בטוח להסתתר בו עד בוא הגשם.
ועם קצת ריהוט ביתי
המחילה יכולה להתאים למשפחה.
רבי-רגליים מדגסקריים לא טורחים בכלל להסתתר.
הם מלאים בכל כך הרבה ארס שרוב הטורפים לא נוגעים בהם.
הם חופשיים לשוטט ביער הגשם.
רוב הזמן.
הרעלן של רב-הרגליים לא יפגע בלמור בגודל הזה.
אבל זה דוחה החרקים האידיאלי
כדי להיפטר מטפילים שחיים בפרווה שלהם.
הלמורים גם גילו תופעת לוואי מוזרה למדי.
ביס זריז...
ועוד רעלן משתחרר.
ובמנות קטנות,
נראה שזה חומר פסיכואקטיבי.
רבי-הרגליים משוחררים כמעט ללא פגע.
אבל במרומי העצים, הלמורים
לא ירדו למטה בזמן הקרוב.
תחת מעטה החשכה
נקבת הטנרק מגיחה החוצה כדי לצוד תולעים.
היא אוכלת כ-50 מדי לילה.
הראייה שלה כה חלשה, היא משתמשת באפה הרגיש כדי למצוא אותן.
אבל לחנק עצים יש חוש ריח מתוחכם עוד יותר.
הוא מאתר את קורבנותיו באמצעות טעימת האוויר עם לשון מפוצלת.
ברגע שהוא מגיע לטווח פגיעה, הוא עובר למצב מונחה-חום.
גומות רגישות לחום סביב פיו מאתרות יצורים בעלי דם חם.
אפילו לטורפים הקטלניים ביותר יש לילות לא מוצלחים.
אולי הוא ינחל קצת יותר הצלחה במרומי העצים.
אבל המזל של נקבת הטנרק רק הולך ומשתפר.
זכר.
בגיל חודשיים בלבד, טנרקים מוכנים לפגוש בני זוג.
ללמורה העכברית הזו כבר יש גורים.
היא אחת הפרימטים הקטנים בעולם,
ושומרת עליהם בחור זעיר בעץ.
הם תלויים לחלוטין באימם.
לכן היא זקוקה לכל האנרגיה שהיא יכולה להשיג.
והיא יודעת בדיוק מה דרוש לה.
צריך לטפס קצת, אבל למור גמדי יכול לזנק למרחק גדול פי שמונה מאורך גופו.
ועם עיניים ענקיות,
היא מסוגלת למצוא את דרכה בחשכה.
אבל ראיית הלילה המרשימה ביותר
שייכת ליצור שאורב בקרקעית היער.
לעכבישי עוג יש עיניים רגישות פי 2,000 מהעיניים שלנו.
הם העכבישים בעלי העיניים הגדולות ביותר.
היא טווה רשת במקום מארג קורים.
ואז מחכה.
עכשיו חוש העכביש שלה נכנס לפעולה.
מדי לילה,
ציפוי מיוחד נוצר בתוך עיניה כדי שתוכל לראות בחשכה.
עיניים שפונות קדימה מעולות לציד, אבל הראייה ההיקפית שלה חלשה.
בלילה, שממית זנב-העלה השטנית יוצאת ממחבואה כדי לצוד חרקים...
ועכבישים.
גבוה מעל, הלמורה העכברית מצאה את מבוקשה.
פשפשי פרחים.
היצורים הקטנים והמסקרנים הללו מחקים עלי כותרת כדי להטעות טורפים.
אבל היא לא רוצה לאכול אותם.
בזמן שהם ניזונים מלשד העץ, הפשפשים משחררים טיפות קטנות של סוכר.
חטיף עתיר קלוריות עבור אימא עסוקה.
אבל לא כל מה שמשוטט בלילה מתוק כל כך.
טורף לילה גדול יותר ומפחיד יותר.
האיי-איי.
הלמור המוזר הזה הוא המפלצת של פרנקנשטיין של האבולוציה.
אוזניים של עטלף.
שיניים של חולדה.
ואצבע של מכשפה.
היא מקישה כדי לאתר צליל חלול של חור בעץ.
היא לא צדה למורים עכבריים.
היא מחפשת משהו קטן עוד יותר.
זחלים.
האצבע העקומה שלה היא גם הכלי המושלם להוצאתם.
ביער הגשם הזה, משתלם למצוא את הנישה שלך,
מוזרה ככל שתהיה.
אור היום החוזר חושף
קן ריק.
אבל הוונגה השקיעה יותר מדי ולא מאבדת תקווה.
לא רחוק מהקן שלה, הגוזל שלה עדיין חי.
גוזלים שחשים סכנה עפים לפעמים מהקן לפני שלמדו לעוף.
האם תמשיך להאכיל אותו למשך עוד כמה ימים עד שיהיה עצמאי לחלוטין.
סוף סוף...
עונת הגשם הגיעה.
המים משנים את יער הגשם.
הם יוצרים חיים חדשים.
ומזון חדש.
כשהעלים משנים את צבעם לירוק, יש צורך במגמה חדשה בתחום ההסוואה.
אבל ישנם דברים ביער הגשם שלא משתנים לעולם.
אלה ששרדו עד כה מתמודדים כעת עם אתגר גדול עוד יותר.
כשהגשם חוזר, המאבק להתרבות פורץ בכל הגדלים.
חדקוניות ג'ירף ממין זכר נלחמים על חסדיה של נקבה
באמצעות שימוש בצוואריהם הארוכים במיוחד בתחרויות דו-קרב.
הקרבות הזעירים האלה מסתיימים לרוב ללא פציעות.
אבל הקרבות אכזריים יותר כאשר זיקיות פנתר מתעמתות.
הם עוטים צבעים זוהרים.
זאת לא הסוואה.
אלה צבעי מלחמה.
והקרבות הטריטוריאליים שלהם חיוניים כדי לזכות בבת זוג.
המנצח זוכה בבעלות על העץ.
המפסיד חייב לחפש במקום אחר.
ניצחון בקרב הוא רק ההתחלה.
להשיג בת זוג יכול להיות מאבק קשה עוד יותר.
זכר זיקונית העלים הקטן מתקדם.
קרוב כל כך...
ועם זאת כה רחוק.
הוונגה.
הוא צריך להתקדם בזהירות רבה יותר מאי פעם.
אין מה לראות כאן.
רק שתי זיקיות חשאיות שנפגשות בחשאי.
לאחר שנמצא בן זוג, הגיע הזמן להשריץ את הדור הבא.
חדקונית ג'ירף ממין נקבה מתאמצת מאוד כדי לתת לביצים שלה את הסיכוי הטוב ביותר.
הזכר שומר
בזמן שהיא מטילה ביצה בודדת בתוך קפל של עלה.
ואז היא משתמשת בצוואר הזה.
במפגן כוח מדהים,
הסופר-אימא הזו מגלגלת עריסת הסוואה גדולה פי 10 מגודלה.
והיא מסתירה אותה...
גלויה לעין כל.
נקבת הטנרק הקטנה הייתה עסוקה עוד יותר.
ארבעה חודשים בלבד לאחר שעזבה את אימא שלה, המחילה שלה מלאה.
שגר של שלושה גורים.
טנרקים אולי לא נראים יצורים שנעים לחבק...
אבל בשבועיים הראשונים לחייהם,
היצורים הדוקרניים הקטנים האלה אוהבים להתכרבל כדי להתחמם.
והם גם חייבים להישאר צמודים כשהם מתחילים לסייר ביער.
לאם יש כעת את הניסיון הדרוש כדי להגן על משפחתה בעולם כה מסוכן.
אבל תמיד יש אחד
שמתרחק יותר מדי.
הגור הקטן יודע להסתתר באופן אינסטינקטיבי.
אבל איכשהו, האם צריכה להחזיר את הגור מבלי למשוך את תשומת הלב של הפוסה.
כשהיא משפשפת קוצים מיוחדים על גבה,
היא שולחת אות ביות סודי.
הצליל בתדר גבוה הזה עובר דרך סבך השיחים.
כדי להנחות את הגור האבוד שלה
למקום בטוח.
מתברר שלטנרקית הקטנה בכל זאת יש כוח על משלה.
החיות הקטנות של מדגסקר התפתחו בדרכים מוזרות.
כדי לשרוד
בעולם המוזר הזה.
אבל קיים איום אחד שהם חסרי אונים נגדו.
בירוא יערות הפך את יער הגשם העצום לשעבר של מדגסקר...
לעולם מקוטע שהולך ומצטמק.
שמונים אחוזים כבר נעלמו.
אבל אט אט...
אנחנו יכולים לבלום את החורבן...
ולהתחיל לשקם את העולם האבוד הזה.
תרגום: גיא רקוביצקי