Planeten Jorden er så storslået,
at man let overser de mindre ting i livet.
Men ser man nøjere efter...
...er der en helt uopdaget verden.
En verden, hvor bittesmå helte...
...og små uhyrer...
...har brug for fantastiske superkræfter...
...for at kunne klare sig, når de har overvældende odds imod sig.
Hjemme er nu engang bedst.
Og for en europæisk hamster er det her...
...dybt inde i den europæiske natur.
Sagen er...
...at naturen er under forvandling.
FORTALT AF PAUL RUDD
Når maskinerne rykker ind...
...flytter dyrene ud.
De fleste er så små, at ingen bemærker det.
De heldige ender her.
I vores haver.
Et velkendt sted.
Men i mindre målestok
er det en verden af vidundere...
...hvor små skabninger regerer.
For de bittesmå beboere har haven alt, hvad hjertet kan begære.
Behagelige senge.
Private suiter.
Endda også en pool.
Det ligner måske et paradis.
Men faren lurer overalt.
Og det værste er, at jordens herskere er kæmper.
Hvad kræver det så at gøre stedet til et hjem?
Foråret er kommet.
Med det følger der friske forsyninger.
Men hvor der er mad, er der med garanti også ballade.
Huskatte dræber flere små pattedyr end noget andet rovdyr.
Heldigvis er egern hurtige både fysisk og mentalt.
Hvor der er en vilje... og nogle nødder... er der også en vej.
Men at gå på line er ikke noget, man bare lige sådan lærer.
Hun kommer tilbage.
Egern er ihærdige.
Det er selvfølgelig nemmere at nå foderbrættet, når man kan flyve.
Rødkælke stifter familie tidligt på foråret.
På den måde kan faren samle så meget føde som muligt til den voksende familie.
Mens moren tager sig af kuldet, er faren travlt beskæftiget
med at fodre ungerne hvert femte minut.
Det sværeste er at skulle undgå andre fugle.
Rødkælke er de mest aggressive fugle i haven.
Og det her er en af de farligste.
Den kan flyve med 50 kilometer i timen,
og spurvehøgen har specialiseret sig i småfugle.
Den enes fejlslagne jagt kan være en andens gratis frokost.
For myrer er bare det at finde føde en omfattende ekspedition.
De skal finde vej gennem tætte jungler...
...og krydse vidstrakte ørkener.
Derhjemme er der en koloni på 5000.
Måden, de brødføder dem på, er nærmest mirakuløs.
De er blevet bladlusfarmere.
Men de æder dem ikke.
De kilder dem...
...for at få fat i deres honningdug.
Det er en sød væske, bladlus udskiller, når de indtager plantesaft.
Men blandt flokken... er der en ulv.
Mariehøner jager bladlus.
Myrerne går til modangreb med deres stærke kæber.
Og de sprøjter med myresyre.
Men nogle bladlusdræbere kan selv en hær af myrer ikke besejre.
De må samle føde et andet sted.
I naturen er hamstere meget territoriale.
Men når en frodig baghave lokker, rykker de tættere sammen.
En han.
Hun ønsker ikke selskab.
De ser uskadelige ud, men hamstere er aggressive i kamp.
Han er større og stærkere,
men har vist kun romantik i sinde.
Følelsen er ikke gensidig.
Måske en anden gang.
Sommeren skrider frem, og fokus rykkes fra føde til parring.
En hunzebraedderkop.
Hun er kun på størrelse med et riskorn...
...men hun er glubsk.
Hannen må passe på. Hun kan med lethed dræbe ham.
Han skal vise sig værdig som mage.
Ved at danse.
Shuffle.
Bølgen.
Sidelæns.
Det hele skal gøres helt rigtigt.
Han danser ikke perfekt.
Men han formår i det mindste at overleve.
Midsommer. Nu bliver det rigtig hedt.
Hamsterhannen er tilbage.
Hans ihærdighed giver pote.
Hunnen har slået rødder.
Hun har istandsat hulen og gjort den hjemlig.
På den tid af året er haven fuld af små husmødre.
De blå frugthavebier har brug for et sikkert sted til deres unger.
For en enlig mor
er det mere praktisk med et præfabrikeret sneglehus end at skulle bygge selv.
Efter en grundig inspektion...
...lægger hun et enkelt æg i sneglehuset.
Der er kun ét problem.
Stære elsker snegle.
Det kan ende med en uheldig forveksling.
Det var tæt på.
Hvis hendes unge skal overleve i haven, må hun optrappe sikkerhedsforanstaltningerne.
Der går et år, før den kommer ud.
Og hun lever ikke længe nok til at beskytte den.
Så hun leder efter byggematerialer.
Utroligt nok kan hun bære pinde, der er 20 gange større end hende selv,
til at dække rugekammeret.
Lidt efter lidt forvandles sneglehuset...
...til en fæstning.
Selvom hun ikke er der til at beskytte sin unge,
har hun givet den en optimal start på livet.
Mens mennesker gør klar til at gå i seng,
vrimler haven med et helt nyt hold skabninger.
Nogle begiver sig ud på farefulde rejser blot for at nå frem.
En fødselshjælperfrø er ude på en farlig mission.
Hans partner har betroet ham med sine dyrebare æg.
Hun har viklet dem om hans ben, så han ikke taber dem.
De er klar til at blive udklækket, så han skal skynde sig hen til vandet.
Det sætter han livet på spil for.
Han er i stand til at vejre selv den svageste duft fra havedammen.
Men han er der ikke endnu.
Pindsvin æder frøer.
Men den her jagter et andet bytte.
Et af nattens vidundere.
En leopardsnegl.
På varme, fugtige aftener kommer de frem til et af naturens mest fantastiske skuer.
Den følger en anden snegls spor og klatrer op.
Og når de to møder hinanden...
...danser de.
Så giver de slip på grenen
og synker ned i en tråd af slim.
Når de er ude af farezonen...
...begynder de at parre sig.
Overalt i haven begynder nye liv.
Fødselshjælperfrøen har endelig fundet dammen.
Den samme, den selv blev udklækket i.
Naturlige damme er sjældne nu,
så havedamme er en livline for mange små dyr.
Der begynder også et nyt kapitel for hamsteren.
Skiftet til livet i haven har været en succes.
Nu er hun mor til syv små unger.
De første to uger har de lukkede øjne.
I løbet af den tid vokser ungerne til dobbelt størrelse.
Moren skal sørge for at være velnæret for at kunne følge med.
Det sætter sine spor at tage sig af så mange unger.
Heldigvis bærer haven frugt.
Men hver gang hun begiver sig ud, sætter hun livet på spil.
Det skal klares på så få ture som muligt.
Og gør det, hamstere er bedst til.
Der er plads til tre måltider i kinderne.
Men der er grænser for, hvor meget munden kan åbnes.
Ved midsommer er haven i hastig vækst.
Og det samme er de små dyr, der æder den.
En netop udklækket gaffelhale er lille nok til at kravle gennem et nåleøje.
Men det er en meget sulten larve.
På blot tre uger vil den vokse...
...og vokse...
...til den bliver tusind gange større end oprindeligt.
Det er nu, hvor haven vokser vildt...
...at mennesker forsøger at genvinde kontrollen.
Men naturen har det med at kæmpe tilbage.
Et sprøjt myresyre gør gerne udslaget.
Mange små dyr bruger kemiske våben som forsvar.
Men mennesker har masseødelæggelsesvåben.
For de myrer, der stadig er ude at fouragere...
...er det en massakre.
På trods af voldsomme tab...
...efterlader myrerne ikke deres sårede.
De bærer dem hele vejen tilbage til kolonien.
Det bliver ikke let at finde hjem.
Og nu hvor græsset er kort, er de ikke i dækning.
Stære er endnu mere pjattede med myrer end med snegle.
Denne gang giver brugen af myresyre bagslag.
Stæren tilskynder den ligefrem.
Den plejer fjerene og beskytter mod parasitter.
Men det er farligt at pudse fjer midt på græsplænen.
Heldet er med myrerne.
Der er kun en sidste forhindring, inden de er hjemme.
Der er den brændende sol.
Løst sand.
Og livsfarlige myreløver.
De graver fælder og kaster med sand, der forhindrer ofrene i at flygte.
En modig myre sætter livet på spil for sin faldne kammerat.
Denne gang står hun ikke til at redde.
Men takket være myrernes uselviske natur kommer de fleste hjem igen.
De nu fire uger gamle hamsterunger er ved at være rastløse.
Nu vil de udforske haven.
Deres mor har sørget for, at de starter et godt sted.
En lille grøn oase...
...i en verden i konstant forandring.
Den er måske ikke perfekt.
Men det er deres hjem.
Tit opfatter vi de dyr, vi deler have med, som skadedyr.
Men stop engang, og kig nøjere efter.
Så vil du se et samfund af små vidundere,
der prøver at skabe sig et hjem i vores verden.
Man kan let glemme, hvordan det er at være lille.
Men med en hjælpende hånd...
...kan selv de mindste...
...udrette store ting.
Tekster af: Eskil Hein