Žemė yra tokia įspūdinga planeta,
kad kartais nepastebime smulkmenų.
Bet tereikia geriau įsižiūrėti...
Ir prieš mūsų akis atsivers nepažintas pasaulis.
Pasaulis, kuriame mažyčiams didvyriams...
Ir mažoms pabaisoms...
Reikia ypatingų galių...
Norint išgyventi tarp gausybės gresiančių pavojų.
Gyvenimas prabėga greitai.
TEKSTĄ SKAITO POLAS RADAS
Ypač jei esi mažas.
Šiam mažyliui burundukui turbūt nėra nė mėnesio.
Bet jam labai pasiseks, jei išgyvens ilgiau kaip metus.
Reikia tiek daug sužinoti.
Per tiek mažai laiko.
Šis Šiaurės Amerikos miško lopinėlis netrukus ims kunkuliuoti gyvybe.
Kupinas mažų padarėlių...
Ir didelių galimybių.
Tačiau mažųjų gyvenimas gali nutrūkti akimirksniu.
Verčiau nežioplinėti.
Judėk mikliai.
Mokykis greitai.
Ir galbūt metus pavyks išgyventi.
MIŠKAS
Ankstyvas pavasaris.
Apalačų miškuose
ėmė skleistis žiedai.
Čia tiek daug maisto,
kad delno dydžio burundukas visko randa 2 tūkst. kv. m plote.
Gilės itin gerai užderėjo.
Jos turi ypatingą vertę šių padarėlių pasaulyje.
Rudenį, kai subręs, gilės ims kristi ir nuklos žemę.
Tačiau iki tol burundukas dar turi daug kitokių reikalų.
Čia jau gyvena vyresnis ir stipresnis patinėlis.
Jei mažasis burundukas išgyvens,
greitai ateis diena, kai jam reikės parodyti drąsą.
Bet dabar stoti į kovą - rizikinga.
Susižeisti pačioje sezono pradžioje būtų nelabai protinga.
Jam reikia stengtis nepakliūti niekam į akis...
Ir kaip nors išgyventi aplenkiant kitų burundukų teritorijas...
Kol sustiprės ir galės pakovoti už save.
Pavasarį visi padarėliai atgyja ir pradeda ieškoti maisto.
Mažųjų gyvūnų medžiagų apykaita - itin greita, tad jiems reikia dažnai maitintis.
Vikšrai - išalkę kaip vilkai...
Kaip, beje, ir paukščiai.
Sulčiai iškala šimtus ertmių, kad pasiektų medžio sulą.
Jomis sėkmingai naudojasi graikinio riešuto dydžio kolibriai.
Jie skrido beveik 5 000 km, kad čia patektų.
Ir pačiu laiku spėjo į šią sezoninę sulos šventę.
Miške gyvenimas virte verda...
Tik vienas gyventojas saldžiai tebemiega.
Susirietęs mažesnėje nei indelis kiaušiniui įstatyti vietelėje,
šoklys įminga aštuoniems mėnesiams.
Gali būti taip, kad jis užmigs amžiams.
Nes per ilgai miegodamas mirs iš bado.
Dviem trečdaliams šoklių taip ir nutinka.
Priešingai nei jis, jo kaimynės niekada nesiilsi.
Joms reikia išmaitinti šimtus burnelių.
Jos, kaip ir visos skruzdės, yra labai darbščios.
Tačiau yra unikalios tuo, kur gyvena.
Šios skruzdės tėra smiltelės dydžio,
todėl vienoje senoje gilėje telpa visa jų bendruomenė.
Pakankamai saugi vieta.
Bet įsirengti namus kažkieno kito maiste - ne pati geriausia mintis.
Miške tyko milžinai.
Laukiniai kalakutai.
Pats laikas čiupti lervutes ir tvirtai laikytis.
Nes gali pakratyti kaip reikiant.
Gerai, kad gilės yra tvirtos.
Ir puikiai rieda.
Vasara po truputį įsibėgėja.
Viskas žaliuoja ir veši.
Tačiau mažajam burundukui - sunkios dienos.
Gilės dar nesunoko.
Be to, neturint savo teritorijos,
maisto tenka ieškotis vyresnio patinėlio teritorijoje.
Kovai vis dar nepasiruošęs.
Reikia priaugti daugiau svorio.
Iš bado burundukai pasiryžę suvalgyti bet ką.
Gal net ir sraigę.
Geriau nereikia.
Žioplinėti negalima.
Štai, skraidanti mirtina grėsmė.
Netrukus pakils dar viena.
Kol kas šis vanagėlis negali nė pastovėti...
Ką bekalbėti apie skraidymą.
Praeis dar kiek laiko, kol jis ims medžioti burundukus.
Iš po žemių kalasi kažkas įdomaus.
Dvejus metus išbuvęs lerva,
išnyra golfo kamuoliuko dydžio vabalas heraklis.
Jis labai skuba...
Nes reikia užsiimti teritoriją ir susirasti sau porą.
Bet kam eiti...
Jei gali skristi?
Vienam sunkiausių vabzdžių pasaulyje
reikia apšildyti savo sparnų raumenis,
prieš pakylant į orą.
Gal šįkart paėjės pėsčiomis.
Tačiau šis herakliškas žygis yra niekai, palygint su gilinio vaisiastraublio vargu.
Jis yra šimtą kartų už jį mažesnis,
bet turi nueiti tūkstančius kartų toliau už jį.
Jis leidosi į įspūdingą kelionę...
Kad pasiektų medžių lają.
Ir susirastų taip jam reikalingų gilių.
Gilės dar nesubrendusios.
Bet ši patelė jų ir nesiruošia valgyti.
Gilės reikalingos jos jaunikliams.
Ji gali išgręžti tik nesubrendusią gilę.
Šitiek pastangų dėl vieno kiaušinėlio.
O kiek dar daug gilių teks užpildyti.
Tuo tarpu pamažu ima judėti šoklys.
Pats metas nubusti.
Pučia sau į akį ir nieko nenutuokia nei apie besikeičiančius metų laikus...
Nei apie karą, bręstantį jam virš galvos.
Pagaliau vabalas heraklis užropojo ant rąsto.
Bet nėra kada ilsėtis.
Konkurentas - jau čia.
Vienas stipriausių vabalų pasaulyje.
Gali pakelti 100 kartų už save sunkesnį svorį.
Mūšio tikslas - pakelti oponentą į orą ir numesti jį nuo rąsto.
Sumo imtynės vabzdžių pasaulyje.
Rąstas priklauso jam.
Dabar galima pagalvoti ir apie poravimąsi.
Vanago jauniklio regėjimas yra dvigubai geresnis už žmogaus.
Keturių savaičių amžiaus vanagas - jau beveik suaugęs.
Beveik visi pūkai virto tikromis plunksnomis.
Netrukus jis galės skraidyti.
Iki tol burundukas gali būti ramus.
Bet ilsėtis nėra kada.
Artėjant rudeniui, gilės pagaliau subrendo.
Vidurvasario naktimis
ore ima darytis stebuklai.
Tūkstančiai mažučių jonvabalių, šokančių tamsoje.
Savo urvelyje pagaliau pabudo ir šoklys.
Bet dabar jis gali mirti iš bado.
Jam nedelsiant reikia susirasti maisto.
Kad pasirodytum naktį, reikia drąsos.
Miško paklotėje bręsta keisti dalykai.
Netrukus prasidės vienas įdomiausių reginių gamtoje.
Cikadų nimfos, kurios po žeme maitinosi net 17 metų,
pagaliau išlenda į paviršių.
Bet jų gyvenimas - labai trumpas.
Lenktynės prasidėjo.
Šitiek laiko išbuvusios po žeme vienumoje,
milijonai nykščio dydžio cikadų iškyla į paviršių vienu metu.
Tai - viena didžiausių migracijų Žemėje.
Šiąnakt nimfos virs cikadomis.
Rytoj jos susiporuos ir mirs.
Dauguma jų neišgyvens nė nakties.
Tačiau jų tiek daug, kad reprodukcijai tai tikrai nepakenks.
O miško gyvūnai džiaugiasi vaišėmis.
Bet šoklys, galima sakyti, yra vegetaras.
Jis ieško smulkių sėklų ir grybų.
Miškinės barškuolės gali išbūti be maisto kelis mėnesius.
Būtų pats laikas suėsti ką nors pelės dydžio.
Maisto paieškos tamsoje gali tapti lemtingomis...
Jeigu neturi...
Slaptų supergalių.
Tarsi nepaklusdamas sunkio jėgai, šoklys gali pašokti į dviejų metrų aukštį.
Didesnės nei įprasta kojų sausgyslės ir nedidelis ūgis...
Gelbėja jį nuo pavojų, ir jis greitai išnyksta miško tankmėje.
Galbūt čia bus saugiau ieškotis maisto.
Ruduo apdovanoja mišką
nuostabiomis gėrybėmis.
Ir atsiunčia naują grėsmę.
Vanago jauniklis...
Iš nerangaus paukščiuko...
Virto skraidančiu žudiku.
Jo sparnų mojis - didesnis nei metras.
Ir jis gali skristi iki 60 kilometrų per valandą.
Mažiems gyvūnėliams tenka saugotis pavojų iš dangaus.
Ir ne tik vanagų.
Akimirka, kurios taip laukė burundukas.
Subrendusios gilės.
Gilės kris žemėn dar savaitę ar dvi, tad laikas pasirūpinti atsargomis.
Į šiuos didelius skruostus telpa ne viena gilė.
Puiki išeitis, kai žiemai tenka prisikaupti šimtus gilių.
Bet krūva didėja ne taip greitai, kaip turėtų.
Kažkas slapčia vagia giles.
Vyresnis patinėlis.
Kuo daugiau gilių parsineša mažasis darbštuolis...
Tuo geriau kaimynui.
Negana to...
Dauguma nukritusių gilių - nesveikos.
Viduje auga gilinio vaisiastraublio vikšras.
Želinės pupelės dydžio vikšrui atėjo laikas palikti savo buveinę.
Lengviau pasakyti nei padaryti.
Net ir tuščios gilės nenueina perniek.
Nauji namai naujai gilinių skruzdžių kartai.
Savo jaukiame urvelyje
šoklys vėl ruošia sau migį.
Jis nemiegojo tik kelius mėnesius.
O dabar ir vėl ilgam įmigs.
Tuo tarpu burundukas neturi kada ilsėtis.
Ruduo jau eina į pabaigą,
o jo šansai išgyventi žiemą - labai abejotini.
Jam reikia daugiau gilių.
Tėra vienintelė išeitis.
Reikia įsibrauti į priešo teritoriją.
Vyresnis patinėlis mėgsta vagiliauti...
Bet dalintis su kitais jis nenusiteikęs.
Jaunasis burundukas pagautas su įkalčiais.
Šis miško lopinėlis yra aiškiai per mažas dviem burundukams.
Kiek galima bijoti?
Metas stoti į kovą.
Išsigandęs ir nugalėtas vyresnis patinėlis vos išnešė sveiką kailį.
Panašu, kad namo jis nebegrįš.
Kartais, kai esi mažas, gyvenimas būna skausmingai trumpas.
Tačiau šiam burundukui nusišypsojo laimė.
Jis išsikovojo sau teritoriją...
Gavo didžiulę krūvą gilių...
Ir įveikė mažiems padarėliams tenkančius iššūkius...
Dideliame ir pavojų kupiname miške.
Dabar, kai turi visko, ko reikia žiemai,
jis pagaliau gali pailsėti...
Ir sapnuoti kitą pavasarį.
Išvertė Laima Banionienė