Planéta Zem je taká veľkolepá,
že ľahko prehliadneme tie najmenšie veci v živote.
Ale keď sa pozrieme bližšie...
zbadáme celý neprebádaný svet.
Svet, v ktorom drobní hrdinovia...
a malé príšerky...
potrebujú úchvatné superschopnosti...
aby dokázali prekonať obrovské prekážky.
MALIČKÝ SVET
KOMENTÁR PAUL RUUD
Austrália je zemou plnou fantastických tvorov.
Nielen kengúr a koál.
V krajine protinožcov sa buš hemží zvláštnymi drobnými zvieratkami,
ktoré dokážu žiť...
v tomto slnkom spaľovanom svete.
Vakoveverica krátkohlavá je veľká ako dlaň
a potravu a úkryt, ktorý potrebuje, nájde medzi eukalyptami.
Rovnako aj jej susedia.
Ale aj v tých najlepších časoch čakajú náročné úlohy.
Keď sa začne leto a slnko páli ešte silnejšie...
DNEŠNÝ STUPEŇ HROZBY POŽIARU VYSOKÝ
...len tí, ktorí znesú horúčavu,
prežijú.
PUSTATINY
Žiť na najsuchšom obývanom kontinente má aj nejaké výhody.
Veľa slnečného svetla núti eukalypty produkovať veľa cukru.
Na jar tvorí cukor veľkú časť potravy vakoveverice krátkohlavej.
Práve teraz je život celkom priamočiary.
Plachtiť medzi eukalyptami s cieľom nájsť ďalšiu sladkú zastávku.
Na jeden skok dokáže preplachtiť dĺžku dvoch tenisových kurtov.
Cukor priláka aj loriov farbistých.
Stovky.
Je tu viac než dosť jedla pre všetkých.
Počas horúcich dní im ho prenechá...
a oddýchne si niekde na pokojnejšom mieste.
Jej nové mláďatko je von z vaku len dva týždne.
Je dlhé len ako palec.
A úplne odkázané na svoju matku.
Ale uprostred leta sa už bude musieť starať samo o seba...
v oveľa náročnejšom svete.
Nateraz je tu život taký dobrý,
že sa loriovia rozhodli usadiť sa tu.
Ale nájsť hniezdo nie je ľahké.
V Austrálii nie sú žiadne ďatle, ktoré by vyďobali do stromov diery.
Takže po bezpečných úkrytoch je vysoký dopyt.
Obludný, chladnokrvný zabijak.
Varan pestrý môže vážiť toľko ako batoľa
a zožerie takmer všetko.
Váži len zlomok jeho hmotnosti,
preto môže byť agama golierová pre tohto obra ľahkou korisťou.
Musí sa schovať na strome.
Ale všetky sú obsadené.
Agamy golierové si vedia územie chrániť agresívne.
Kývanie hlavou je varovanie.
Ale nový prisťahovalec nemá kam inam ísť.
Tieto jašterice sa voči zraneniu bránia volánikmi.
Čím jasnejší, tým lepšie.
Ale keď sú takmer zhodné...
nastane fyzický súboj.
Votrelec sa nezdá taký silný.
Porazene vezme nohy na plecia
a domáci obyvateľ ho pošle kade ľahšie.
Keď ho zahnal dominantný samec,
nateraz mu musí stačiť toto.
Ale čoskoro bude potrebovať oveľa bezpečnejšie miesto.
Nastanú ťažké časy.
Mravce už majú plné ruky s hromadením zásob.
Ale hľadanie potravy môže byť nebezpečné.
Pustatina je plná zvláštnych tvorov.
Vyzbrojený obrovskými pazúrmi...
pichliačmi a dlhým, lepkavým jazykom.
Ježura.
Možno nevyzerá až tak strašidelne.
Ale pre mravce je životu nebezpečná.
Za desať minút dokáže zjesť 60-tisíc mravcov.
Jedenie na stromoch môže byť časovo náročnejšie.
Listy eukaplytu obsahujú toľko toxínov,
že koaly patria k málu cicavcov, ktoré ich môžu jesť.
Ale ich trávenie si vyžaduje tak veľa energie...
že koaly strávia 15 hodín denne spánkom.
Aj počas hodín, keď bdejú, sú trochu omámené.
Toto nie je sen.
Toto je skutočné.
Je to húsenica Uraba lugens (prezývaná klobučník).
Všetku kožu, ktorú zhodila z hlavy, má na vrchu súčasnej hlavy.
Je to zvláštne, ale môže jej to zachrániť život.
Zákernice zabíjajú svoje obete jedom, ktorý skvapalní ich vnútornosti.
Ale vďaka tomuto čudnému maskovaniu
má táto húsenica pred nepriateľmi o hlavu náskok.
Malé tvory sú lepšie prispôsobené na trávenie listov eukalyptu.
Strašilka austrálska dokonca vyzerá ako ony.
Je to múdre maskovanie. Môže tak jesť a ju nezjedia.
Každý deň strávi tým, že zožerie toľko listov, koľko sama váži.
Na rodičovstvo nie je čas.
Na to využije iných.
Vajíčka zamaskuje ako chutné semienka
a nevedomky si ich odnesú nič netušiace mravce.
Ale jedlý je len vrch vajíčka.
Zvyšok odhodia do hniezda.
Kde zostane...
v bezpečí pod zemou, kým sa nevyliahne...
o mnoho mesiacov neskôr.
Slnko je stále silnejšie.
Susedia vakoveverice krátkohlavej sú stále hlučnejší.
Ale nie je to typický škrekot.
Je to varovné volanie.
Poháňaný energiou zo slnka
sa varan pestrý stáva hrozivým lovcom.
Rozdvojený jazyk ochutná každú korisť, nech ukrýva čokoľvek.
Vďaka silným zahnutým pazúrom dokážu tieto varany aj vyliezť na strom.
Malá vakoveverica je takmer príliš veľká, aby ju matka uniesla.
Čoskoro si bude musieť v tomto svete poradiť sama.
Vo svete, ktorý je deň čo deň viac neistý.
Začiatkom leta je pustatina už urputne rozpálená.
Pred slnkom nie je veľa úkrytov...
ani veľa vody na pitie.
Moloch tŕnitý je dlhý len ako ceruzka
a využíva veľmi pôsobivý spôsob, ako sa udržať hydratovaným.
Nie je rýchle riešenie, ale stojí to za čakanie.
Keď konečne nájde stojatú vodu, len v nej stojí.
Do malých medzier medzi ostňami nasáva vodu.
Až do úst.
Tento neobvyklý trik
umožňuje tomuto diablikovi prežiť aj vo vysokých teplotách.
Eukalyptový les poskytuje trochu lepší úkryt.
Ale dokonca aj tu
sa malé tvory ponáhľajú, aby naplnili svoje životy.
Samec žiarivého pavúka pávieho si hľadá partnerku.
Ľahko sa to povie, ťažšie uskutoční.
Tieto pavúky sú menšie než šošovica.
Iný samček už našiel samičku, ale stále si ju musí získať.
Samičky sú veľmi prieberčivé.
Vzhľad aj pohyby samca musia byť dokonalé.
Keď to neurobí správne...
odmietne ho.
Existuje vyše 80 rôznych druhov pavúkov pávích.
Každý má jedinečné predstavnie.
Špeciálne nacvičené podľa chuti samičky konkrétneho druhu.
Samček bude tancovať, akoby od toho závisel jeho život,
keď dvorí dravej samičke.
Ale tento trblietavý samček stále hľadá.
Mávaním nôh hľadá samičie feromóny vo vzduchu.
Tam je.
Je čas predviesť sa.
Dostal sa do rytmu...
a ona to zjavne cíti.
Takéto vrtenie zadočkom je znakom, že si už druha našla.
Nuž, to bola strata času.
A čas sa kráti.
Už o pár týždňov
si táto malá vakoveverica bude musieť v tomto zvláštnom svete poradiť sama...
a vedieť, kde nájde potravu.
V tomto ročnom období
pokrývajú listy eukalyptu zvláštne bodky.
Tieto Psyllidaey využívajú ich sladkú miazgu
na stavbu úkrytu veľkého ani zrnko ryže.
Tieto malé sladké domčeky vyzerajú ako umelecké dielo.
Aj dobre chutia.
Ale teraz je dokonca aj skoro ráno príliš teplo na behanie po vonku.
Keď teplota dosiahne 50 stupňov, listy uschnú a opadnú.
Ale obsahujú tak veľa toxických látok, že sa rozkladajú veľmi pomaly.
Veľká pokrývka napadaného lístia poskytuje úkryt prešibaným predátorom.
Dvojnôžka ostroretá loví výhradne iné plazy.
Väčšina uteká o holý život.
Nie však gekón zlatochvostý.
Vďaka malému vzrastu a maskovaniu má istú ochranu...
ale nie pred slnkom.
Potrebuje tieň.
A keďže je dlhý len ako kreditná karta, dokonale sa vojde práve sem.
Zrak dvojnôžky zachytí aj ten najmenší pohyb.
Keď sa táto malá jašterica cíti ohrozená, prejde do útoku.
Gekón vypúšťa lepkavú tekutinu.
Tekutina je neškodná, ale taká lepkavá a smradľavá,
že odstraší aj najsmrteľnejšieho predátora.
Pomaly, ale isto...
si zalezie do úkrytu.
S letnými horúčavami prichádzajú letné búrky.
Je tak horúco,
že prvé dažďové kvapky sa vyparia skôr, ako dopadnú na zem.
Ale keď udrie blesk, všetko suché lístie vzbĺkne.
A éterické látky v listoch podporujú požiar.
Malé zvieratá sa snažia uniknúť pred rýchlo sa šíriacim požiarom.
Ale ježura môže uniknúť len pod zemou.
Možno si kope vlastný hrob.
Plamene siahajú vyššie,
ale malá vakoveverica je teraz už príliš veľká na nosenie.
Mamina jediná možnosť...
je zachrániť seba.
Mláďa si musí poradiť samo.
Keď hmyz uteká preč, prichádzajú predátori.
Vtáky jastrabovité sa rútia do plameňov v obrovskom počte.
Tieto takzvané ohnivé jastraby prišli vyťažiť z paniky.
Malá vakoveverica je obkľúčená.
Jej prvý let môže byť aj posledný.
Keď požiar v buši napokon vyhasne...
zanechá krajinu spustošenú.
Ale život v nej nevyhasol úplne.
Ježury dokážu znížiť svoju telesnú teplotu natoľko, aby prežili požiar zúriaci hore.
Prežilo to aj mláďa vakoveverice.
Teraz musí prežiť vo svete obrátenom na popol.
Obhorený hmyz mu poslúži, kým sa do lesa nenavráti život.
A život sa prinavrátil.
Eukalypty sú neuveriteľne odolné
a popol bohatý na minerály obohatí pôdu.
Pridá sa trocha vody...
a les je znovuzrodený.
Čoskoro sa buš vracia do normálu.
Vzniká nový život.
Vracajú sa známe zvieratá.
A eukalypty opäť poskytujú útočisko
pre rôzne druhy zvláštnych a krásnych malých tvorov.
V priebehu tisícročí sa prispôsobili ročnému cyklu požiarov.
Ale požiare v buši sú stále silnejšie, horúcejšie a častejšie.
Austrálske drobné tvory budú bojovať o prežitie.
MÁME RADI JAŠTERICE ŽIVÉ, NIE UPEČENÉ
Teraz je mláďa vakoveverica pripravená...
čeliť extrémným nástrahám života v pustatine.
A nebude úplne samo.
Aj tá najviac nezávislá vakoveverica...
sa rada pritúli k zopár kamarátom.
Preklad titulkov: Monika Sitarčíková