Maapallo on niin upea,
että elämän pienet asiat jäävät helposti huomaamatta.
Mutta kun katsoo lähemmin,
siellä on kokonainen tuntematon maailma.
Maailma, jossa pienet sankarit -
ja pienet hirviöt -
tarvitsevat uskomattomia supervoimia -
voittaakseen vastoin kaikkia odotuksia.
KERTOJA PAUL RUDD
Australia on mielikuvituksellisten olentojen maa.
Ei pelkästään kenguruiden ja koalojen.
Australiassa luonto kuhisee outoja pikku eläimiä,
jotka hallitsevat elämän -
tässä auringon paahtamassa maailmassa.
Kämmenen kokoinen sokeriorava -
löytää tarvitsemansa ruoan ja suojan eukalyptusten joukosta.
Sen naapurit myös.
Mutta parhaimpinakin aikoina on haasteita.
Ja kun kesä iskee ja aurinko paahtaa kuumemmin...
METSÄPALOVAARA TÄNÄÄN - KORKEA
...vain lämmön kestävät -
selviävät siitä.
Kuivimmalla asutulla mantereella asumisessa on etunsa.
Runsas aurinko pakottaa eukalyptuspuut tuottamaan paljon sokeria.
Keväällä se on iso osa pienen sokerioravan ruokavaliota.
Juuri nyt elämä on aika selkeää.
Se etsii seuraavaa makeaa pysäkkiä eukalyptuspuusta toiseen.
Yhdellä loikalla se voi liitää kahden tenniskentän matkan.
Sokeri houkuttelee myös sateenkaarilureja.
Satoja niitä.
Ruokaa on runsaasti.
Siispä päivän kuumuudessa se jättää lurit syömään -
ja lepää rauhallisemmassa paikassa.
Sen uusi vauva tuli kaksi viikkoa sitten pussista.
Se on vain peukalon pituinen.
Ja täysin riippuvainen äidistään.
Mutta keskikesällä sen täytyy huolehtia itsestään -
paljon haastavammassa maailmassa.
Nyt elämä täällä sujuu niin hyvin,
että lurit päättivät asettua taloksi.
Pesä ei löydy helposti.
Australiassa ei ole tikkoja tekemässä koloja puihin.
Turvalliset piilopaikat ovat siis haluttuja.
Hirviömäinen, kylmäverinen tappaja.
Kirjovaraani voi painaa taaperon verran -
ja syödä melkein mitä hyvänsä.
Vain murto-osan painoinen -
kauluslisko on helppo saalis tälle jätille.
Se tarvitsee puun piiloksi.
Kaikki ovat varattuja.
Kaulusliskot voivat olla aggressiivisia reviiristään.
Nyökyttely on varoitus.
Mutta tulokas ei pääse mihinkään muualle.
Vammoja välttääkseen nämä liskot tappelevat kauluksilla.
Kirkkaampi on parempi.
Mutta kun ero on pieni,
käydään kimppuun.
Tunkeilija ei näytä pärjäävän.
Päihitetty ja peloissaan pakeneva -
saa asukkaalta kyytiä.
Dominoivan uroksen häätämänä -
tämän täytyy kelvata toistaiseksi.
Pian se tarvitsee turvallisemman paikan.
Kovemmat ajat ovat edessä.
Muurahaiset keräävät jo varastoja.
Ruoan hakeminen voi olla vaarallista.
Takamaa on täynnä outoja petoja.
Aseinaan valtavat kynnet,
piikit ja pitkä tahmea kieli.
Nokkasiili.
Se ei ehkä näytä pelottavalta,
mutta muurahaiselle se on tappava.
Se voi syödä niitä 60 000 kymmenessä minuutissa.
Puissa syöminen voi viedä enemmän aikaa.
Eukalyptuksen lehdet ovat täynnä myrkkyjä.
Koalat ovat yksi harvoista niitä syövistä nisäkkäistä.
Sulattaminen vie niin paljon energiaa,
että koalat nukkuvat 15 tuntia päivässä.
Jopa hereillä ne ovat vähän tokkurassa.
Tämä ei ole unta.
Tämä on todellinen.
Se on Uraba lugens.
Sillä on entiset päänsä kuoret kasattuna päänsä päälle.
Outoa, mutta hengenpelastaja.
Petoluteet tappavat uhrinsa myrkyllä, joka nesteyttää niiden sisukset.
Tällä hullulla valepuvulla -
Uraba lugens pysyy vihollistensa edellä.
Pikku otukset pystyvät sulattamaan paremmin eukalyptuksen lehtiä.
Kummitussirkka jopa näyttää niiltä.
Fiksu naamio, jotta se voi syödä tulematta syödyksi.
Se syö joka päivä painonsa verran lehtiä.
Vanhemmuudelle ei ole aikaa.
Sen sijaan se ulkoistaa sen.
Tietämättömät muurahaiset -
kantavat pois herkullisiksi siemeniksi naamioituneet munat.
Vain munan yläosa on syötävä.
Loput hylätään pesään.
Muna pysyy siellä -
turvassa maan alla, kunnes se kuoriutuu -
monen kuukauden päästä.
Aurinko paistaa kovemmin.
Sokerioravan naapurit alkavat olla äänekkäämpiä.
Se ei ole tavallista rääkkymistä.
Se on hälytys.
Auringon piristämästä -
kirjovaraanista tulee hirmuinen metsästäjä.
Kaksihaarainen kieli löytää piilossa olevan saaliin.
Voimakkailla käyrillä kynsillään nämä hirviöliskot kiipeävät jopa puihin.
Pikkuorava on melkein liian iso kannettavaksi.
Pian sen täytyy selvitä tässä maailmassa yksin.
Maailmassa, joka muuttuu päivä päivältä vaarallisemmaksi.
Alkukesästä takamaassa on jo hurjan kuuma.
On vähän suojaa auringolta -
ja vähän juomavettä.
Piikkipirulla, joka on vain lyijykynän pituinen,
on vaikuttava tapa pysyä nesteytettynä.
Se ei tapahdu nopeasti, mutta on odotuksen arvoista.
Kun se vihdoin löytää seisovaa vettä, se vain seisoo siinä.
Pienet raot sen piikkien välissä vetävät vettä ylös.
Aina sen suuhun asti.
Erikoinen temppu,
jolla tämä pikku paholainen kestää nousevat lämpötilat.
Eukalyptuspuumetsä tarjoaa vähän enemmän suojaa.
Mutta jopa täällä -
pienet eliöt kiirehtivät täyttääkseen elämänsä.
Kimalteleva urosriikinkukkohämähäkki etsii kumppania.
Helpommin sanottu kuin tehty.
Nämä hämähäkit ovat pienempiä kuin linssit.
Toinen uros on jo löytänyt naaraan, mutta sen täytyy saada hyväksyntä.
Naarasriikinkukkohämähäkit ovat kovin nirsoja.
Uroksen täytyy näyttää oikealta ja liikkua oikein.
Jos tyrii,
saa rukkaset.
Riikinkukkohämähäkkejä on yli 80 erilaista lajia.
Jokaisella on erilainen esitys.
Koreografia on luotu lajin naaraan makujen mukaan.
Uros tanssii kuin sen henki riippuisi siitä,
kun se kosiskelee naaraspetoa.
Mutta kimalteleva uros etsii yhä.
Jalkojaan heiluttamalla se etsii ilmasta naisferomoneja.
Siinä naaras on.
On aika esitellä taitojaan.
Uros löysi rytminsä,
ja naaras näyttää pitävän siitä.
Pepun heilutus on merkki, että naaras on jo paritellut.
Se oli ajan haaskausta.
Ja aika on loppumassa.
Muutaman viikon päästä -
tämän pikku oravan täytyy pärjätä yksin oudossa maailmassa -
ja tietää, mistä löytyy ruokaa.
Tähän aikaan vuodesta -
eukalyptuslehdet ovat täynnä outoja pilkkuja.
Lehtikempit käyttävät niiden mahlaa -
riisinjyvän kokoisten suojien rakentamiseen.
Nämä pienet karkkikodit näyttävät taideteoksilta.
Ja maistuvatkin hyvältä.
Nyt jopa aikaisin aamulla on liian kuuma olla ulkona.
Kun lämpötila nousee 50 asteeseen, eukalyptuslehdet kuihtuvat ja putoavat.
Ne ovat niin täynnä myrkyllisiä kemikaaleja, että ne maatuvat hitaasti.
Syvät lehtipinot tarjoavat suojan ovelille saalistajille.
Burtonineväjalkalisko saalistaa vain muita matelijoita.
Useimmat pakenevat henkensä edestä.
Ei kultahäntägekko.
Pieni koko ja naamioituminen antavat sille suojaa,
mutta ei auringolta.
Se tarvitsee varjoa.
Luottokortin pituisena se mahtuu täydellisesti tuohon.
Eväjalkaliskon näkö havaitsee pienimmänkin liikkeen.
Kun tämä pikku lisko tuntee uhkaa, se hyökkää.
Mönjää heittävä gekko.
Neste on harmitonta, mutta niin tahmeaa ja haisevaa,
että se karkottaa tappavimmankin metsästäjän.
Hitaasti mutta varmasti -
se menee suojaan.
Kesän helteet tuovat kesämyrskyt mukanaan.
On niin kuuma,
että sateen ensipisarat haihtuvat ennen maahan osumista.
Kun salama iskee, kuivat lehdet syttyvät.
Niiden tulenarat kemikaalit lisäävät liekkejä.
Pienten eläinten on vaikea paeta nopeaa metsäpaloa.
Nokkasiili voi paeta vain maan alle.
Se saattaa kaivaa omaa hautaansa.
Liekit yltävät korkeammalle,
mutta pikku orava on nyt liian iso kannettavaksi.
Äidin ainoa vaihtoehto -
on pelastaa itsensä.
Pikku orava on omillaan.
Kun hyönteiset pakenevat, saalistajat tulevat paikalle.
Valtavasti haukkoja parveilee liekkien ääreen.
Nämä niin sanotut tulihaukat tulivat syömään paniikin avulla.
Pieni orava on saarrettu.
Sen ensimmäinen liito voi olla sen viimeinen.
Kun metsäpalo lopulta sammuu,
maa on hävitetty.
Mutta ei täysin eloton.
Nokkasiilit voivat laskea ruumiinlämpöään selviytyäkseen yllä riehuvasta tulesta.
Nuori sokeriorava selvisi myös.
Nyt sen täytyy selviytyä tuhkaksi muuttuneessa maailmassa.
Kärventyneet hyönteiset ravitsevat, kunnes elämä palaa metsään.
Ja elämä palaa.
Eukalyptuspuut ovat uskomattoman sitkeitä,
ja mineraalipitoinen tuhka lannoittaa maata.
Lisätään vähän vettä,
ja metsä syntyy uudestaan.
Ennen pitkää takametsä palautuu normaaliksi.
Uusia elämiä syntyy.
Tutut eläimet palaavat.
Ja taas kerran eukalyptuspuut tarjoavat turvapaikan -
kaikenlaisille oudoille ja ihanille pikku olioille.
Vuosituhansien kuluessa ne ovat sopeutuneet vuosittaisiin paloihin.
Mutta kun metsäpalot ovat isompia, kuumempia ja useammin tapahtuvia,
Australian pikku olioilla on vaikea selviytyä.
EMME HALUA GRILLATA LISKOJAMME
Toistaiseksi nuori sokeriorava on valmis -
kohtaamaan takamaan elämän äärimmäiset haasteet.
Eikä se ole täysin yksin.
Jopa itsenäisimmät pikku sokerioravat -
haluavat käpertyä ystävien viereen.
Tekstitys: Jari Vikström