1991. április 1-jén Ulrich Wessel parancsnokunk
lelőtte a berlini Treuhand elnökét, Detlev Karsten Rohweddert.
Rohwedder már húsz éve töltött be fontos politikai és ipari pozíciókat.
Az jelentette karrierjének a fénypontját, hogy ő lett Bonn kormányzója
Kelet-Berlinben.
Miután Nyugat-Németország bekebelezte az NDK-t, az de facto a gyarmatává vált.
Az egykori NDK gazdaságát módszeresen szétrombolták,
hogy a kapitalizmus szabad utat kaphasson az ország újjáépítéséhez,
mit sem törődve az otthonaiktól elszakított lakosaival.
Nyugat-Németország Rohweddert választotta tervének megvalósítására.
Megtalálták a megfelelő embert kellő brutalitással és arroganciával.
Egyszer azt nyilatkozta,
hogy 40 évnyi szocializmus az egykori NDK területén
több kárt okozott, mint a második világháború.
Ezt egy olyan ember mondta, aki a profitot és a termelékenységet fontosabbnak tartja
az emberi életeknél.
A Treuhand döntései nem csak az emberek állásait veszélyeztetik.
Nem csak pénzügyi nehézséget okoz emberek millióinak,
de egyúttal megnyomorítja a szívüket és az elméjüket.
Ha a Treuhand eléri a célját…
„Azok számára, akiket a legjobban megaláztak
és megsértettek,
ez a változás egyet jelent az addigi életük megsemmisülésével.
A külvárosokba fogják őket kényszeríteni, amik úgy lettek tervezve,
hogy elszigeteljék egymástól az embereket.”
Ezzel egy időben a nők elleni, szexista tendenciák is megugranak.
Legelőször a nőket rúgják ki, amikor bezárnak az egykori NDK-s cégek.
Az óvodák bezárnak.
A nők elveszítik a jogukat, hogy eldönthessék, hány gyereket akarnak.
Nyugat-Németországban ez nem újdonság.
Úgy gondoltuk, hogy az új, nagy Németország
megteremtője elleni támadással
a reakciós változást a gyökerénél írtjuk ki.
Miért érzem magam ily' pocsékul ?
Ily' pocsékul
Miért érezzük magunkat ily' pocsékul ?
Ily' pocsékul
Akik nem harcolnak, lassan mind meghalnak.
A szabadsághoz harcolni kell a felszabadulásért.
Vörös Hadsereg Frakció,
Ulrich Wessel parancsnok.
Véleményem szerint ez a legjobb vallomás, amit a RAF valaha írt.
Minden benne van.
NÉMETORSZÁG
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ DOKUMENTUMFILM-SOROZATA
A Német Birodalom!
Senki nem akar falat építeni!
Nyugat- és Kelet-Németország, egy megosztott nemzet.
Egységet, jogot és szabadságot…
Vörös Hadsereg Frakció.
…a barbár terroristák atrocitásokat követtek el.
…a német hazának
A romokból feltámadva…
Le kell dönteni a falat.
Hazánkat egyesítették.
…virágozz, német haza !
KAPITALISTA
Dr. Detlev Rohwedder, egy könyvkereskedő fia,
jogot és közgazdaságtant tanult.
1979-ben a dortmundi Hoesch AG igazgatótanácsának tagja lett,
majd 1980-tól már az elnöke is.
Dr. Rohwedder, manapság úgy látják önt,
mint egy keménykezű és eltökélt vezetőt.
A hivatása megváltoztatta emberileg is?
Soha nem kételkedtem abban, hogy valóban a RAF tette-e.
Tudtam, hogy ők viselik a politikai felelősséget
és hogy ők követték el a gyilkosságot. Ez egyértelmű volt számomra.
A Treuhand elnökét, Rohweddert,
a jelentések szerint terroristák ölték meg.
A Vörös Hadsereg Frakció beismerte a gyilkosságot.
Ma reggel a rendőrök nyomokat kerestek, és találtak is:
egy hivatalos levelet a Vörös Hadsereg Frakciótól,
a terrorista csoporttól,
ami sokszor gazdasági személyeket céloz meg.
Ez egy szokványos levél,
amit a Vörös Hadsereg Frakció a támadásai után hátrahagy.
Nekünk itt, a Nemzeti Nyomozó Irodánál
meg kellett vizsgálnunk a levél hitelességét.
Ehhez megvoltak az eszközeink.
A RAF-nak volt saját nyomtatója.
Ők maguk nyomtatták a leveleiket a vörös csillaggal és géppisztollyal,
amihez mélynyomtatót használtak.
Amikor bűnügyi szakértőink összehasonlították a leveleket
elektronmikroszkóp alatt, megállapítottuk, hogy egyeznek.
Tényleg a RAF nyomtatta.
Mi áll a vallomásban?
A vallomás elég rövid…
SZÖVETSÉGI FŐÜGYÉSZ
A RAF-tól már megszokott politikai halandzsa van benne.
„A Nagy-Németország és Nyugat-Európa reakciós tervezetei elleni küzdelemben,
hogy elnyomhassák és kihasználhassák az embereket…” és a többi.
Az ötoldalas levélben Rohweddert azzal vádolják,
hogy egy kapitalista stratéga és brutális átszervező.
A leírás tele volt furcsa, ál-forradalmi hívószavakkal.
Ugyanakkor egyre profibb módon hajtják végre a bűncselekményeket.
Alig hagynak hátra használható nyomokat.
A Vörös Hadsereg Frakció nem egy Vörös Hadsereg volt.
ÁLLAMBIZTONSÁGI HIVATAL VEZETŐ HELYSZÍNELŐ
Csak egy… Ha visszatekintünk 28 éves létezésükre,
maximum egy csoportnak nevezhető,
amiben viszonylag kevés ember volt.
KÖRÖZÖTT TERRORISTÁK
Vannak, akik megkülönböztetik a RAF több generációját.
Lényegében folyamatosan csatlakoztak új tagok,
akik aztán beleolvadtak a szervezetbe.
Úgy éltek, mint hal a vízben.
Városi gerillák voltak.
Megbújva, a törvényen kívül éltek.
De ez a csoport elég merész volt ahhoz,
hogy Nyugat-Németország politikai és üzleti elitjére,
valamint az ország vezetőire rátámadjon.
Ilyen a merészségre nem volt még példa a történelem során.
Politikai robbantás Nyugaton.
A politikai konfrontáció egy új formája
tartja manapság rettegésben németek millióit.
A terrorizmus statisztikája aligha lehetne ijesztőbb.
Buback szövetségi főügyészt az utca közepén lőtték le Karlsruhéban.
Jürgen Pronto, országunk egyik legfontosabb bankárja
életét vesztette egy merényletben.
A Schleyer emberrablási ügyben
a bizonyítékok alapján a Munkaadói Szövetség elnökét
terroristák gyilkolták meg.
Figyelmeztettük őket.
Megjósoltuk, ki lesz a következő áldozat.
Ugyanakkor szemtanúja voltam,
milyen tehetetlen volt Németország harcképes biztonsági ereje
ezekkel a kiszámítható RAF-támadásokkal szemben.
VÖRÖS HADSEREG FRAKCIÓ MÁSODIK GENERÁCIÓ
Rohwedder mindig is egy fehérgalléros bűnöző volt,
akit semmi nem állított meg abban,
hogy nyomorúságot teremtsen emberek millióinak
a hatalom és a profit érdekében.
A '80-as években Rohwedder
könyörtelen, szerkezeti átalakítóként lett ismert.
Herr Rohwedder, ön szerint a munkaerő kedveli önt?
Nem, nem hiszem.
De nem gondolom, hogy egy cég vezetőjének
erre kellene törekednie, vagy ezt kellene elvárnia.
Lennie kell egy egyértelmű… Hogy is mondjam?
Nem feltétlenül ellenségnek, de lennie kell egy személynek,
akin ki lehet tölteni a frusztrációt, az egzisztenciális válságot,
a csalódottságot, az alacsony bérek miatti aggodalmat
és a munkanélküliségtől és egyéb dolgoktól való félelmet.
Megszünteti a munkahelyeket,
de nem teremt helyette új lehetőségeket!
Ez botrányos egy olyan városban,
ahol a munkanélküliség már elérte a 18%-ot, és még emelkedik!
Pár év alatt
kirúgta a Hoesch dolgozóinak több mint kétharmadát,
majd a csődbe ment cégnek ismét profitot termelt.
Ezért 1983-ban az év vezetőjévé választották.
Az, hogy Bonn kormányzójaként került Kelet-Berlinbe,
a karrierje fénypontját jelentette.
Sokat tanult Dortmundban a berlini pozíciójához?
Abszolút.
Úgy gondolom, épp emiatt ajánlották fel a pozíciót.
Bíztak a képességeimben,
mert sok konfliktussal kell szembenézni az új Szövetségi Államokban.
Úgy hiszem, olyan emberre van szükség, aki nem fél
odaállni a munkások elé, és beszélni velük.
Hadd ismételjem meg!
Egy olyan helyzet előtt állunk, ami drasztikusan romlott.
Uraim, én nem olyan mozdonyvezető vagyok,
akit nem érdekel, milyen irányt vesz a vonat.
Könnyebb úgy elbocsátani az embereket,
ha ön, mint elnök, nem ismeri személyesen a dolgozókat?
Ez természetes.
Ha ismerném őket személyesen,
és szívemen viselnem mindegyikük sorsát,
az nyilván megnehezítené a döntéshozatalt.
De amikor egy cég fennmaradása a tét, sajnos cselekedni kell.
A Rohwedder-ügyben közel 100%-os meggyőződéssel állíthatom,
hogy az úgynevezett RAF követte el a támadást.
A Treuhand elnökének, Detlev Rohweddernek a gyilkosai
egyszerűen köddé váltak.
Nem találtak használható bizonyítékot a düsseldorfi tetthelyen,
így a nyomozás megállt.
Kinkel igazságügyi miniszter visszatért svájci nyaralásáról.
A gyilkosság után tett nyilatkozatában mintha csődről beszélt volna.
Becsléseink szerint a szűkebb csoport nagyjából 15 tagból állhat.
De őszintén szólva nem tudjuk, kik ezek az emberek.
Ez egyszerűen azért van, mert egy kis csoportról van szó,
és mert az eddigiekkel ellentétben már nem hagynak nyomokat.
Ez így igaz.
Amióta tíz éve lelőtték a hesseni pénzügyminisztert, Karryt,
és négy éve, München közelében az MTU vezetőjét, Zimmermannt,
azóta nem volt több nyom.
Ugyanez történt a Siemens vezérigazgatója,
Beckurts ügyénél.
Szintén nem találtak bizonyítékot Hans Neusel külügyminiszter támadása után.
A RAF hagyott vallomást, de nem voltak bűnösökhöz vezető nyomok.
A RAF kiszámíthatósága, ami szerintem kulcsfontosságú,
a hatóságokkal szembeni viselkedésüket is jellemezte.
Sosem volt olyan ügy,
ahol a RAF bármilyen információt adott volna ki a hatóságoknak.
Rohwedder…
Fogalmazzunk úgy,
hogy a kapitalizmus volt a hibás, de azt nem lehet lelőni.
Különben valaki már megtette volna.
Lutz Taufer vagyok. Én és öt társam
megtámadtuk a német nagykövetséget Stockholmban, és megöltünk két túszt.
Közülünk is meghalt két ember.
Húsz évet ültem börtönben,
többnyire különböző fokozatú magánzárkákban.
A harmadik generáció…
Nem igazán tudom, kik voltak.
Semmilyen kontaktusom nem volt ezekkel az emberekkel.
Lehet, hogy egyszer tudtom nélkül összefutottam az egyikükkel.
A RAF természetesen kommunista,
szocialista, valamilyen formában baloldali volt.
Meg akartunk küzdeni a globális rendszerrel,
ami kiváltotta a fasizmust és a gyarmatosítást.
Meg akartunk küzdeni vele, legyőzni, és lerombolni,
hogy egy másik rendszer,
egy emberibb társadalom vehesse át a helyét.
Én a háború utáni első generációhoz tartoztam
egy olyan országban, amely két világháborút is indított.
Olyan kultúrában nőttem fel,
ahol a fasizmus ideológiája még elég népszerű volt.
Egyik tanárom egy hordozható lemezjátszót hordott az órákra,
és Hitler beszédeit hallgattatta velünk.
A német nép újra erős lett,
mind szellemileg, mind akaratban…
16-17 éves koromban tudtam meg,
hogy hatmillió zsidót öltek meg a második világháború alatt.
VÖRÖS HADSEREG FRAKCIÓ 2. GENERÁCIÓ
Ma már tudom, hogy az apám SS-tag volt.
Ő csak annyit mondott rá, hogy: „Kitől hallottad ezt a hülyeséget?”
Ez motivált arra,
hogy kilépjek ebből a szűk látókörből.
Ez akkoriban volt, amikor épp dúlt a vietnami háború.
Kimentünk az utcákra tüntetni,
hogy béke legyen Vietnamban.
Az embereknek mögénk kellett volna állniuk.
Ehelyett leköptek minket.
Ki kell irtani őket!
Az lenne a legjobb,
megsemmisíteni őket.
Le kéne őket lőni.
Az adófizetők keményen szerzett pénzéből élnek.
Le velük! Falhoz kéne állítani őket, és lelőni!
Az emberek azt kiabálták: „Titeket elfelejtettek elgázosítani!”
Akkoriban ilyen volt a helyzet.
Levegőhöz sem jutottunk. Senkinek nem kellettünk.
Esélyünk sem volt normális életet kezdeni ilyen légkörben.
Mindent megtettünk annak érdekében, hogy legyőzzük a rendszert.
1975. április 24-én hat terrorista elfoglalta
a német nagykövetséget Stockholmban.
A RAF-rabok szabadra bocsátását követelték.
Amikor a nyugatnémet kormány ezt megtagadta,
lelőttek két túszt, és bombát robbantottak.
Tedd élő adásba!
A német nagykövetségnél vagyunk, és egy hatalmas robbanást hallottunk.
A célunk az volt, hogy 16 rabot kiszabadítsunk.
Ehhez képest négyen meghaltak,
négy ember pedig életfogytiglant kapott.
Segítség!
Azelőtt sosem volt példa ilyen erőszakos támadásra.
Mindennek, amit tettünk,
az volt a célja, hogy inspiráljuk az embereket,
hogy példaként tekintsenek ránk, és csatlakozzanak a fegyveres harchoz.
Sokat vitatkoztunk arról,
hogy erőszakhoz folyamodjunk-e vagy sem.
Vajon az erőszak legitim eszköznek tekinthető-e.
Mindig is úgy éreztem,
hogy ha meg akarom változtatni a rendszert,
ahhoz teljes meggyőződés kell.
Véleményem szerint a RAF tagjai hajlandóak voltak mindent feláldozni,
akár az életüket is kockára tették. És azt gondoltam…
Azt hittem, ez teszi különlegessé.
Először is elégettem az összes dokumentumomat,
hogy beléphessek a RAF-ba.
Az első dolog, amit adtak, egy puska volt.
A 27 éves Silke Maier-Witt rendkívül veszélyes.
Több, súlyos bűncselekményben való részvétellel vádolják.
Silke Maier-Witt 1,71 méter magas és karcsú.
Kék szeme és sötétszőke haja van.
Különleges ismertető jele: több foga is hiányzik.
Én feleltem az autók bérléséért.
Megtanultam útlevelet hamisítani,
meg ehhez hasonló dolgokat.
RENDŐRSÉG
KÖRÖZÖTT TERRORISTÁK
Tizenhat RAF-szökevény van, de a rendőrség tudja, kik ők.
Hajtóvadászat folyik.
Ha bármilyen információja van, jelezze a rendőrőrsön!
1980-ra
a RAF már
gyenge lábakon állt egy bizonyos esetet követően.
Egy véletlen egybeesés sorozatos letartóztatásokhoz vezetett
Frankfurtban.
A RAF egész vezetőségét lekapcsolták.
Óriási eredmény volt, főleg Christian Klar elfogása.
Nincs mit szépíteni, ő volt a RAF első számú gyilkosa.
Számos embert kegyetlenül meggyilkolt.
Határozottan azt éreztük, hogy: „Megvannak, vége van.”
A letartóztatásokkal a RAF-nak gyakorlatilag befellegzett.
Úgy is mondhatnám,
hogy levágták a fejünket.
Aztán
az egyik csoportunk felvette a kapcsolatot a Stasival.
Ők pedig azt mondták…
hogy az NDK-ba kell mennünk.
A következő kérdésem az volt: „Mit tudok az NDK-ról?" Semmit.
Először csalódott voltam,
mert az járt a fejemben:
„Milyen forradalmi dolgot tehetek az NDK-ban?”
BELÉPÉS AZ NSZK ÉS EGYÉB ORSZÁGOK POLGÁRAINAK
Ezután megkaptuk az NDK-s személyi igazolványainkat,
és hivatalosan is NDK-s polgárok lettünk.
Egyrészt nagy felelőtlenség volt,
másrészt viszont megemelem a kalapomat a Stasi előtt,
akik igazi profik módjára kezelték a helyzetet.
Írtak nekik önéletrajzot,
kaptak szállást és megfelelő állást.
Mindent kézhez kaptak ahhoz,
hogy letelepedhessenek az új, szocialista hazájukban.
Ugyanakkor minden lépésüket
nagyon gyanakodva figyeltük.
A nap 24 órájában figyeltek minket. Valaki rendszeresen ránk nézett.
Arra gondoltam:
„Ennek a szervezetnek teljes mértékben ki vagyok szolgáltatva.”
De milyen alternatívám volt? Börtönbe menni ugyanannyi időre?
A RAF kifejlesztett egy olyan képességet,
amit ritkán látni terrorista szervezeteknél.
Sikerült nekik minden vereséget győzelemmé alakítani.
Akárhányszor az államnak sikerült meggyengítenie a RAF-ot,
nekik mindig sikerült új tagokat toborozniuk.
A harmadik és egyben utolsó generációt
egy viszonylag szokatlan bűnözői energia
és bűnözői fegyelem jellemezte.
Emellett az is meghökkentő,
hogy a legsúlyosabb bűntetteik a mai napig megoldatlanok,
ami a tetteseket személyét
és a motivációjukat illeti.
NEMZETI NYOMOZÓ IRODA BEÉPÍTETT ÜGYNÖK
Az 1983 óta történő támadásokért
sokan a RAF harmadik generációját tartják felelősnek.
Én ebben nem hiszek.
Szerintem a harmadik generáció nem létezett.
Harmincöt éve dolgozom a Nemzeti Nyomozó Irodánál
rendőrként és nyomozóként.
Egyszerűen nem hiszek benne…
hogy a RAF 1987 után, vagy talán még előtte is,
képes lett volna olyan precizitást igénylő támadásokra,
mint amilyen Rohwedder- és Herrhausen-gyilkosságok voltak.
16 HÓNAPPAL A GYILKOSSÁG ELŐTT
Jó estét!
A Deutsche Bank elnöke, Alfred Herrhausen ma terroristák áldozatául esett.
Ma reggel Németország legnagyobb bankjának elnöke
meghalt egy robbantásban. Az európaiak azon tűnődnek,
vajon ez a terrorista hullám visszatérését jelzi-e.
A bomba reggel robbant fel,
miközben Herrhausent Frankfurtba, az ország pénzügyi fővárosába vezették.
A támadás megrázta a német társadalmat,
mivel Herrhausen uralta az üzleti birodalmat.
A Vörös Hadsereg Frakció állhat a gyilkosság mögött.
A RAF 3. generációja állhat a csúcstechnológiás terror mögött.
Itt láthatják a kollégáinkat a tetthelyen.
Ez a tiszt az egyik helyszínelőnk.
Tisztán látható, mekkora erővel robbant be a RAF bombája
Herrhausen páncélautójába.
Saját készítésű, üreges töltetet használtak,
amit egy fényérzékelő indított be.
Az érzékelőt valakinek a közelben kellett előkészítenie.
Elhaladt a kísérőautó, utána előkészítették az érzékelőt,
majd a bomba becsapódott a hátsó ajtóba. Kevés olyan ember van Németországban,
főleg katonák és hivatásos bombakészítők, akik képesek ilyet építeni.
Ez rendesen feladta nekünk a leckét.
Mégis ki lett volna képes ilyesmit végrehajtani?
Jómagam is ott voltam a Herrhausen-tetthelyen.
A közelben lakom.
ÁLLAMBIZTONSÁGI HIVATAL BEÉPÍTETT ÜGYNÖK
Hallottam egy hatalmas robbanást,
ezért elvezettem oda, és láttam, mi történt.
Ez a merényletek végrehajtásának egy teljesen új formája volt.
A korábbi támadások mind elég amatőrök voltak.
Elhaladó motorkerékpárról való lövöldözés, és ehhez hasonlók.
Ezek nem vallottak a RAF-ra.
A Herrhausen-gyilkosság a rejtett bombával,
és a Rohwedder-gyilkosság
egy mesterlövész-pontosságú találattal.
Az ilyen precizitást igénylő merényletek
véleményem szerint katonai tudást feltételeznek.
A Rohwedder-ügynél…
sok kétségem volt a tettesek kilétét illetően.
Egy pontos lövés 60 méter távolságból,
nehéz fényviszonyok között, ahol a fényt megtörte az ablaküveg.
Ilyen körülményekkel csak egy profi képes dolgozni.
Karsten Rohwedder dolgozószobája, ahol lelőtték.
A Nemzeti Nyomozó Iroda
lézersugárral próbálja lenyomozni a ballisztikus pályát
és a pontos helyet, ahol elsütötték a fegyvert.
- Menj jobbra! - Jobbra.
Állj! Ez lehet az.
Kicsit fentebb.
- Lentebb. Most? - Egy kicsit fentebb és jobbra.
Kicsit fentebb és jobbra. Állj!
- Igen. - Ez a pontos pozíció.
- Igen. - Pontosan.
Lézert vetítünk ki az ablakra, hogy lenyomozhassuk a golyót,
és meg tudjuk határozni az elkövető pontos pozícióját a kertben.
Lesz egy második eljárás is, ahol rekonstruáljuk az eseményt
egy G1-es puskával, amilyet a tettes használt.
Nem találtuk meg a puskát, viszont töltényhüvelyeket igen,
ami elengedhetetlen
a használt fegyver típusának meghatározásához.
A golyók mikroszkopikus elemzése kimutatta,
hogy pár héttel korábban ugyanazt a puskát használták
a bonni amerikai nagykövetség támadásánál.
7 HÉTTEL
A GYILKOSSÁG ELŐTT
A bonni tudósítóink jelentették, hogy ma este terrortámadás érte
a bonni amerikai nagykövetséget.
A termetes épületre gépfegyverrel támadtak rá a Rajnán túlról.
Több mint 200 lövés dördült el,
de áldozatoknak nyoma sem volt.
Milyen egy amatőr támadás!
A folyó túloldaláról lőtték az amerikai nagykövetséget.
Ezt túl amatőrnek gondoltuk a RAF színvonalához képest.
Erre pár héttel később ugyanazt a puskát használják Rohwedder meggyilkolásához?
Az égvilágon semmink nem volt.
Nagyon furcsa,
hogy minden precíz támadást egy nagyon amatőr követett.
Szerintem ez csak még zavarosabbá tette
az elkövetők valódi szándékát és kilétét.
Tegyük fel, hogy a generációs elmélet igaz.
Hogy lehet, hogy a harmadik generációból
senkit nem tudtak megnevezni a hatóságok?
Hogyan lehetséges az,
hogy ez a generáció gyakorlatilag semmilyen nyomot nem hagyott hátra,
ezzel nem szolgáltatva semmilyen tárgyilagos bizonyítékot?
Valóban…
Ez egy nagyon is logikus feltevés.
De én, aki mindig is próbáltam RAF-kategóriákban gondolkodni,
biztos vagyok abban, hogy ha a RAF azt mondta, hogy ők voltak,
akkor tényleg ők tették.
Amikor készültem a beszélgetésünkre,
újraolvasom a régi beismerő leveleket.
1985, '86, '87.
Az akkori támadások és levelek
mind egységesek voltak.
A Rohwedder-levél azonban nagyon eltért az előzőektől.
Azért harcolunk, hogy méltósággal élhessük az életünket
egy vezetőktől mentes világban, ezért közös erővé kell válnunk.
A forradalmi mozgalomnak
ki kell alakítania egy valós és konkrét emberi nézőpontot.
Ki kell bontakoznia egy új társadalom csírájának,
egy olyanénak, amelyben az emberek vezetők nélkül, önállóan élhetnek.
Bárki csatlakozhat hozzánk,
akik fojtogatva érzi magát a kapitalista valóságban.
„A forradalmi mozgalomnak
egy tényleges politikai erővé kell válnia.”
Ez azt jelenti, hogy a RAF…
egy kiutat akart mutatni a népnek.
Ez nyilván egy jól átgondolt politikai stratégia,
de lehetetlen megvalósítani.
Még erőszakkal is.
Az NDK népe valami egészen másra vágyott.
LIPCSE
1990. MÁRCIUS 14.
HELMUT KOHL LIPCSÉRE JÖN
AZ OPERA ELŐTT SZERDÁN, MÁRCIUS 14-ÉN, 17.00-KOR.
Helmut!
Ami már akkoriban is zavart,
az az a látásmód volt, miszerint minden, ami Nyugatról jön, az jó.
Hogy senki sem kérdőjelezte meg a dolgokat.
Senki sem mondta, hogy:
„Ez most kapitalizmus,
és a kapitalizmus nem jó dolog.”
Helmut!
1883. március 14-én
halt meg Karl Marx.
1990. március 14-én
a filozófiáját örök nyugalomra helyeztük.
Azt üzenem német társainknak az NDK-ban,
hogy senkinek nem lesz rosszabb a sora, sokaknak viszont jobb lesz.
Világos volt számomra, hogy az NDK-ban semmi nem fog megmaradni.
Bekövetkezett az elkerülhetetlen:
műszaki áruházak nyíltak.
És amikor az első Coca-Cola-dobozok megjelentek az utcákon,
akkor egyértelművé vált, hogy ideért.
Visszataszítónak találtam. Az üzletben arra gondoltam:
„Istenem! Ezt nem hiszem el!
Kinek van szüksége 50, 60 különböző joghurtra?”
Azelőtt az NDK-ban volt egy epres, meg egy sima.
Ennyi elég is volt.
A szabadpiaci rendszer úgy tesz, mintha lehetőséget adna az embereknek,
hogy bebiztosítsák magukat a Nagy-Németország nevű gazdag országban,
és sütkérezhessenek a fogyasztás eufóriájában.
De valójában úgy lett tervezve a rendszer, hogy tudatlanná és apatikussá tegye
az embereket.
Ha van egyáltalán biztonság, az csak azok számára létezik,
akik hajlandók másoknál jobban eladni magukat.
A legtöbb megalázott ember számára
ez a fejlődés egyet jelent az életmódjuk megsemmisülésével.
Az állami politika mindig is az volt,
hogy „Németország, az egyetlen hazánk”, ami által a nacionalizmus
társadalmilag újra elfogadhatóvá vált,
főleg az egykori NDK-ban.
Ez a mérgező mantra, miszerint: „Végre vagyunk valakik!
Végre igazi németek lettünk!”
Németország!
Az NDK feloszlása óta egyre több a rasszista támadás
a menekültekkel és a külföldiekkel szemben.
Kifelé! Húzzanak el a külföldiek!
A fasiszta csoportok felerősödtek, és szinte naponta támadtak rá
külföldieket elszállásoló kollégiumokra.
Németország mindenek felett
Az egész világ felett
Le vagyok nyűgözve. Le a kalappal. Igazán átfogó elemzés volt.
És jól is volt megírva.
De a gyilkossággal valahogy nem fér össze.
„Forradalmi erők létrehozása…”
Rohwedder meggyilkolásával ezt a célt…
nem lehetett elérni.
Ennek semmi értelme.
Miért Rohwedder?
Miért ő, amikor olyan sok ideológia volt a dologban?
Ő nem is volt igazi keményvonalas a szó szoros értelmében.
Erre a kérdésre senki nem tudja a választ.
Hacsak nincs valami más mozgatórugó a háttérben.
Ha a Stasi vagy valaki más tette…
és a RAF-ra akarták terelni a gyanút, azon meglepődnék.
A RAF ideális bűnbak volt.
Minden támadást a RAF-ra kentek.
Bármi is történt akkoriban, mindig ugyanaz a szó került elő: RAF.
De az embernek meg kell próbálnia elmerülni
a gondolkodás végtelen tengerében:
kinek származott haszna belőle?