NETFLIX-DOKUMENTTISARJA
1. HUHTIKUUTA 1991
LEHDISTÖ
Huhtikuun 1. oli pääsiäismaanantai.
Olin uutistoimituksessa noin kello 22 saakka -
ja lähdin ajamaan kotiin Düsseldorfin Unterrathiin.
Silloin huomasin -
siniset valot.
Siellä oli paloautoja, ambulansseja sekä poliisiautoja.
En ole nähnyt moista koko urallani -
aiemmin tai sen jälkeen.
Seurasin poliisiautoja,
jotka ajoivat Kaiser-Friedrich-Ringille.
Siellä asuu rikkaita ja kuuluisia ihmisiä.
En tiennyt vieläkään, mitä oli tapahtunut.
Kysyin yhdeltä poliisilta,
mitä oli tapahtunut, koska koko kaupunki oli suljettu.
Hän vastasi: "Ei vain koko kaupunki vaan kaikki moottoritietkin.
Teemme suuroperaatiota."
Kysyin häneltä, mitä oli tapahtunut.
Hän sanoi: "Kamala rikos.
Olette varmasti kuullut herra Rohwedderistä."
Kysyin, kuka hän oli. "Ettekö tiedä hänestä?
Hän on Treuhandin johtaja Berliinissä.
Hän lakkauttaa DDR:n."
Olin vaimoni kanssa hiihtämässä.
Palasimme sinä iltana Düsseldorfiin.
Ajoimme Rohwedderin talon ohi. Kaikki valot olivat päällä.
20 metriä talon edessä -
tapasin poliisin ja kysyin häneltä yhtä asiaa.
"Onko hän kuollut?"
"On."
Tiesin heti, mitä oli tapahtunut.
Iltaa, naiset ja herrat.
Pahoittelemme elokuvan keskeytystä.
Sille on surullinen ja järkyttävä syy.
Treuhandin johtaja Detlev Rohwedder -
tapettiin maanantai-iltana noin kello 22.30 -
kotonaan Düsseldorfissa.
SAKSA
Saksan valtakunta.
Kukaan ei aio rakentaa muuria.
Länsi- ja Itä-Saksa. Jakautunut kansakunta.
Yhtenäisyys, oikeus ja vapaus
Punainen armeijakunta. -…barbaaristen terroristien hyökkäyksiä.
Puolesta Saksan isänmaan
Raunioista noussut maamme
Tuhotkaa tämä muuri.
Isänmaamme on jälleenyhdistynyt.
Kukoista, Saksan isänmaa
Olin Itävallassa laskettelemassa.
TALOUSMINISTERI
Turvamieheni herättivät minut yöllä ja kertoivat,
että Rohwedder oli murhattu.
Olin lasketellut vasta kaksi päivää.
Olin todella odottanut hiihtolomaa.
Hän käski minun ottaa kuvan yläikkunasta.
Sanoin, etten nähnyt mitään.
Hän käski käyttää salamaa.
"Näette sen myöhemmin kuvasta."
Olin kotona, kun puhelin soi.
Tiesin heti hyökkäyksen syyn.
Tutkimusryhmämme meni paikalle,
ja rikostekninen yksikkö -
aloitti työt heti keskellä yötä.
Valtava joukko poliiseja tuli paikalle,
mukaan lukien Keskusrikospoliisi.
Vieraat ottivat tilanteen hoitoonsa.
Minut ajettiin pois.
Saavuimme kello 3 - 4 välillä.
Menimme rakennukseen selvittämään tilannetta.
Ruumis oli yhä yläkerran toimistossa.
KESKUSRIKOSPOLIISI PR-JOHTAJA
Herra Rohwedder oli ikkunaa vastapäätä lattialla kirjahyllyjen edessä.
Iltaa, hra Schmok. -Iltaa, hra Voß.
Onko sisäministeriön Düsseldorfin-osasto -
vahvistanut Rohwedderin murhan?
On kyllä. Kaupunki on shokissa.
Hän oli pidetty -
mutta tiesi uuden roolinsa -
olevan vaarallinen.
Teon motiivi oli varmasti poliittinen.
Uutistoimituksessa -
kehitin heti filmin.
Muistan sen hyvin.
Näky järkytti minua.
Kaksi luotia -
oli lävistänyt tavallisen lasi-ikkunan.
Yksi osui Detlev Karsten Rohwedderiin ja tappoi hänet.
Toinen luoti haavoitti hänen vaimoaan, joka oli hänen vieressään.
Jos paikallispoliisi -
olisi tehnyt riittäviä suojatoimia,
ikkunat eivät olisi olleet tavallista -
vaan luodinkestävää lasia, joka olisi pysäyttänyt luodit.
En vieläkään ymmärrä,
miksi vain talon alakerrassa -
oli turvaikkunat.
Talossa, jossa asuin,
kaikki ikkunat -
ja ovet oli suunniteltu -
suojelemaan suoralta hyökkäykseltä.
Vihan ja säälin tunteita.
Vihaa ja sääliä.
Vihaa, koska sitä, mitä piti suojella, ei suojeltu,
ja sääliä niitä kohtaan,
jotka uskoivat valtioon, joka ei kyennyt suojelemaan -
tai ei halunnut suojella.
Tässä päivän uutiset.
Treuhandin johtaja Rohwedder on murhattu.
Uhri oli päähahmo tuloksettomassa yrityksessä -
muuttaa entisen kommunistisen Itä-Saksan kansantalous.
Punainen armeijakunta otti vastuun murhasta,
mutta saksalaisviranomaisen mukaan Stasi -
eli entisen Itä-Saksan salainen poliisi saattoi olla mukana.
Valtakunnansyyttäjä kieltäytyi vahvistamasta,
oliko hyökkäyksen takana RAF.
Tekijän ei odoteta löytyvän pian. Ehkä ei koskaan.
Talousministeri Waigel, joka valvoi Treuhandia,
keskeytti pääsiäislomansa ja matkusti Bonniin.
Rohwedder on -
Saksojen yhdistymisen marttyyri.
Siinä suhteessa -
olemme hyvin kiitollisia -
hänelle rohkeudesta ja halukkuudesta -
ottaa vastaan vaarallinen rooli Treuhandissa.
Saksan hyväksi.
MARTTYYRI
Rohwedder oli maailman suurimman holdingyhtiön johtaja.
TREUHANDIN VARAJOHTAJA
Yhtiö omisti noin 15 tuhannen itäsaksalaisen yhtiön osakkeita.
Telakoita, teräsvalimoja, tekstiilitehtaita ja kemian tehtaita.
Läntisten standardien mukaan yhtiöillä oli ongelmia -
joka lähtöön.
Jokainen niistä tarvitsi isoja uudistuksia.
Tehtävä oli valtava.
Varmaan ensimmäistä kertaa Treuhandin kaltaisen laitoksen…
TREUHANDIN YRITYSASIANAJAJA
…piti ryhmitellä kaikki yhtiöt ja uudistaa, sulkea tai myydä ne.
Rouva Breuel, mikä on reaktionne hyökkäykseen?
Henkilökunta on suruissaan, ja aiomme -
jatkaa herra Rohwedderin työtä.
Olemme omistautuneet sille.
Kamalaa.
En löydä sanoja.
Se on kamalaa. Hän oli pomoni. -Olen surullinen.
Itse asiassa raivoissani.
Ihmettelen sitä,
miksei häntä suojeltu.
Rohwedderin murhan jälkeisenä päivänä -
saavuin Treuhandiin.
Siellä kohistiin.
Pyörät pyörivät yhä.
Siellä oli sijoittajia, lainaa hakevia johtajia -
ja sijoittajia, jotka kyselivät siirtohakemuksistaan.
Tunsin oloni täysin ulkopuoliseksi.
Ajatelkaa asiaa. Joku on työssä organisaatiossa,
jonka johtaja tapetaan.
Millainen sairas järjestelmä aiheutti sen?
Hän jätti varman työpaikan lännessä -
ja tuli itään hoitamaan koko hommaa.
Toisin kuin Münchenin tai Bonnin viisastelijat,
jotka jauhavat potaskaa turvassa,
hän kohtasi haasteen.
Ja hänet tapettiin. Se oli sairasta.
Entisen Itä-Saksan talous on romahtamaisillaan.
Saksan uudet osavaltiot ovat ongelmien kourissa.
Herra Rohwedder, kuinka moni ihmettelee, miksi otitte viran?
5 VIIKKOA
ENNEN MURHAA
Ehkä taustanne selittää asian.
Synnyitte kirjakauppiaan pojaksi Gothassa 1932.
Se on Thüringenissä. Olette Keski-Saksasta.
Vaikuttiko se päätökseenne?
Kyllä. Olen aina ollut kiinnostunut -
Saksan uusista osavaltioista.
Kävin usein DDR:ssä ollessani Bonnissa töissä.
Jälleenyhdistyminen on minulle tärkeää.
Siksi kaikesta kritiikistä -
ja paheksunnasta huolimatta työtäni kohtaan -
olen ylpeä voidessani tehdä sitä.
Sen ansiosta näen kohtaamiemme vaikeuksien yli.
Ylisuuria yhtiöitä, tärkeilevää henkilökuntaa, vanhoja koneita,
matala tuottavuus ja ennen kaikkea tuotteita, joita oli vaikea myydä.
Ongelmien suuruus yllätti Treuhandin.
Mitä pidätte Treuhandista?
En paljoakaan. -Miksette?
Uudistukset ovat tuhonneet asioita eivätkä ole luoneet työpaikkoja.
Vaimoni menetti työnsä.
Kaikki pelkäävät.
Meillä menee huonommin kuin ennen.
Tunnemme olomme onnettomiksi,
koska emme tiedä, menetämmekö työpaikkamme.
Tilanteeseen kuuluvat -
rajusti kasvavat työttömyyslukemat…
TREUHANDIN JOHTAJA
…ja romahtavat yritykset.
Työttömyys on masentavaa.
Joillakin alueilla se on tuhoisaa,
ja ihmisillä on oikeus olla huolissaan,
koska työntekijät tekevät hyvää työtä.
Se tekee päätöksistä vaikeita.
Me -
emme tee päätöksiä kevyesti.
Ajattelemme aina, mitä päätöksemme merkitsevät ihmisille.
Olin täällä töissä 18 vuotta.
43-vuotiaana en löydä töitä mistään.
TE-toimisto lähettää minut sinne tänne.
Samoin sosiaalivirasto.
Asun kauheassa räkälässä.
Olen hermoromahduksen partaalla. Oikeasti.
Työttömyyskorvaus on vain 500 markkaa.
Tässä vaiheessa olisi sama vetää itseni hirteen.
Ja lapsenikin.
Olen tosissani. En jätä heitä tänne yksin.
Laitoitteko todella kaasun päälle eilen?
En tiennyt, mitä tehdä.
Me selviämme tästä.
Me taistelemme.
LOKAKUU 1989
18 KUUKAUTTA ENNEN MURHAA
ITÄ-BERLIINI
DDR:ssä kukaan ei nähnyt nälkää ja kaikilla oli asunto.
Kodittomia ei ollut.
Sellaiset asiat oli järjestetty siellä hyvin.
Yhtiöt toimivat, ja ihmiset tekivät töitä.
Mutta se oli oravanpyörä.
Siitä ei tullut mitään. Varallisuutta ei syntynyt.
Jos Berliinin muuri ei olisi kaatunut 1989,
se olisi räjähtänyt käsiin alle viidessä vuodessa.
Järjestelmä ja sen sisäinen rakenne -
olivat täysin hajalla.
Ei väkivaltaa!
Ihmiset eivät enää halunneet tukea niitä arvoja.
Vapaus!
Tuhannet nuoret monissa kaupungeissa -
vaativat vapautta ja poliittisia uudistuksia.
Tämä marraskuun 9. päivä on historiallinen.
DDR ilmoitti avanneensa rajansa.
Muurin portit ovat selällään.
Kaikki poliittisesti aktiiviset ihmiset muistavat -
marraskuun 9. päivän ikuisesti.
Itäberliiniläiset olivat tunteiden vallassa -
ylitettyään rajan ensi kerran 28 vuoteen.
Oli selvää, että se oli dramaattinen päivä Berliinissä.
Mutta ilon keskellä -
heräsi kysymys, mitä seuraavaksi?
Mikä talousministeriä odottaa?
Olimme jo alkaneet miettiä talousministeriössä useita päiviä aiemmin,
mitä pitäisi tehdä -
DDR:n auttamiseksi ulos tuhoisasta taloustilanteestaan.
Hämmästelen yhä -
talousministeriön innovaatioita.
Kun Berliinin muuri kaatui 1989…
TALOUSMINISTERIÖ JOHTAJA
…marraskuusta lähtien -
olin valmiudessa -
ennennäkemättömällä tavalla.
Itä-Saksasta oli kaksiosainen ohjekirja.
Hankin sen, jotta oppisin eri instituutioista.
Siinä tutkittiin myös Itä-Saksan taloutta.
Hankin sen käsiini ja ajattelin -
nuoren ylpeydellä vain 44-vuotiaana,
että tiesin Itä-Saksasta enemmän kuin muut.
Hoidin asioita sillä mentaliteetilla.
Se oli tärkeä hetki,
jolloin Itä-Saksan taloudellinen ja sosiaalinen järjestelmä piti uudistaa.
Se tarkoitti -
kilpailua, omaisuutta ja itsenäistä talouspolitiikkaa.
Olimme ajatelleet kaikkea sitä Itä-Saksan ihmisten edestä.
Marraskuun 14. sain puhelun ministerineuvostolta.
"Tarvitsemme sinua hallitukseen."
Puolta tuntia myöhemmin olin korkeassa virassa.
DDR:N TALOUSMINISTERI
Se oli toisen poikani syntymäpäivä.
Ihanaa.
Sitten kävi niin kuin kävi.
En kokenut vastustusta lehdistöltä.
He pitivät minua rohkeana.
He ajattelivat, että tällä alalla haluaa parantaa asioita.
Se oli vallitseva tunne.
Christa Luft sanoi selvästi -
valtion aikovan tehdä valvotun muutoksen markkinatalouteen.
Kyse on markkinataloudesta,
joka on taloudellisesti tehokas ja kansainvälisesti kilpailukykyinen.
Halusimme rohkaista vapaan kaupan avulla -
ihmisiä perustamaan pienyrityksiä.
Olimme säätäneet yhteisyrityslain Volkskammerissa.
Sellaiset asiat eivät olleet vasta suunnitteilla,
vaan joitakin oli jo esitelty.
Uskoimme muutamia viikkoja,
että maa edistyisi ja tilanne paranisi.
Oletimme, että Itä-Saksa kehittyisi ilman varjopuolia…
RAMMSTEININ KOSKETINSOITTAJA
…kuten Stasia, sortoa -
ja poliittista suosikkijärjestelmää. Luulimme, että se olisi avoimempi.
Jonkinlainen paratiisi.
Monet yrittivät toteuttaa unelmansa.
Joka toinen avasi kahvilan tai baarin.
Olimme kuin lapset lelukaupassa, jotka saivat viimein leikkiä.
Heidän ilonsa aisti, kun he sanoivat:
"Tässä, vähän valkoviiniä.
Olemme auki vain iltaisin."
Ihmiset alkoivat tapailla ja juoda -
syrjäisissä asunnoissa.
Kaikki tekivät, mitä pitivät oikeana.
Jollakulla oli makkaraa,
toisella salaattia oliiveilla ja muuta eksoottista.
Kaikki toteuttivat unelmiaan uskomattoman ilon vallassa.
Meidän pitää löytää tiemme ja käyttää mahdollisuus hyväksi.
Moni asia muuttuu -
mutta ilman kapitalismia ja Länsi-Saksan mallia.
Kansat, kuulkaa merkki tää!
Haluamme, että maamme säilyy,
emmekä halua muiden päättävän sen kohtalosta.
Joskus -
minusta tuntui oudolta kuten muistakin.
Virkani alkuaikoina tammikuussa 1990 -
tapasin noin 15 johtajaa entisestä Itä-Saksasta.
Olin ainoa nainen -
ja pidin aloituspuheenvuoron.
Teitä on syytetty kiertelystä -
ja siitä, ettette ole puhunut sosiaalisesta markkinataloudesta.
Millainen säännöstönne on?
En hyväksy tuota.
Sain puhua vain kolme minuuttia.
Sanoin selvästi,
että luomme toimivat sisäiset markkinat,
jotka perustuvat markkinataloudelle.
Näin Rohwedderin siellä ensi kerran.
Hän oli jättiläinen.
Iso ja vanhanaikainen.
Hän korosti rooliaan uudistajana.
Hän oli tehnyt sen Hoeschilla, se oli selvää.
Rohwedder sanoi, mitä pitäisi tehdä.
Itä-Saksan yhtiöiden -
piti näyttää kyntensä kansainvälisillä markkinoilla. Se oli tärkeää.
Kaikkia yhtiöitä ei pitänyt yksityistää heti.
Jos Itä-Saksa pysyy tahdissa mukana,
saamme pian valmiiksi puitteet,
jotta ihmiset voivat tehdä töitä ja asua.
Tarvitsemme optimismia,
ja sen saavuttaa parhaiten yhteistyön avulla.
Sain myös sen käsityksen,
ettei hän halunnut rynnätä tuhoamaan mitään.
Hän oli varovainen ja harkitsevainen -
eikä ajatellut vain omaa etuaan.
Hän halusi tehdä vaikutuksen.
Kiitos tulostanne. Palataan studioon Berliiniin.
Olin oppinut politiikasta sen,
että asioiden piti saada kypsyä -
kuin hienon juuston.
Sitten ne voi syödä.
Muuten ne alkavat haista ja on myöhäistä.
Kyse oli prosessista.
Halusin tietysti Saksojen yhdistyvän.
Olin varma siitä, että Itä-Saksa oli arvoton.
He olivat eri mieltä,
mutta Itä-Saksan arvolla ei ollut väliä.
Totuus tuli lopulta julki.
Tammikuun lopulla olin saanut -
toteuttamiskelpoisen konseptin rahaliitosta valmiiksi.
Dokumentti oli 15-sivuinen.
Sen piti pysyä salassa 14 päivää,
kunnes valmistelut oltiin tehty.
Aika koitti helmikuun puolivälissä.
13. HELMIKUUTA 1990
14 KUUKAUTTA ENNEN MURHAA
TALOUSMINISTERIÖ
Silloin talousministeri Luft tuli luoksemme -
ja vaati 15 miljardin markan erityiskorvauksia.
Jotkut länsisaksalaiset poliitikot -
jopa hallitusta myöten sanoivat,
ettei ehkä tarvitsisi antaa 15 miljardia -
vaan 10, kahdeksan tai ainakin seitsemän.
Sen verran.
Minä kieltäydyin siitä.
Lensimme Berliinistä Bonniin.
Nousimme koneesta helikopteriin -
ja laskeuduimme ministerineuvoston puutarhaan.
Helmut Kohl odotti pihalla koko tiiminsä kanssa.
Tuntui kuin olisimme olleet menossa hautajaisiin.
He olivat kivikasvoisia.
Meidät pyydettiin sisään,
ja NATO-salissa istui puolet hallituksesta.
Kohlin vieressä istui Waigel ja monia muita.
Kohl -
istui edessä kuin Buddha.
Ja -
hän sanoi, miten ihanaa kaikki oli -
ja miten kaikki selviäisi muutamassa viikossa.
Sitten saimme kaikki puhua.
"Herra kansleri,
Itä-Saksan talous on huono.
Tarvitsemme ruiskeen, joka parantaa meidät.
Ei kuolettavaa ruisketta.
Antakaa meille aikaa.
Tarvitsemme kahdesta neljään vuotta,
jotta voimme valmistautua muutokseen.
Muuten kaikki eivät selviä siitä."
Höpö höpö.
Kieltäydyin siitä.
Se talousjärjestelmä -
ei saisi penniäkään.
Voisimme tarjota enemmän,
mutta vasta kun esiteltäisiin järjestelmä,
joka muuttaisi talous- ja sosiaalijärjestelmän täysin.
Siksi ajattelimme -
tarjota Itä-Saksalle rahaliittoa -
tietyillä ehdoilla.
He eivät halunneet kuullakaan siitä.
Hallitus ei antanut meille penniäkään.
"Me…" Waigel kieltäytyi.
"Se on mahdotonta. Tätä pitää nopeuttaa."
Haluamme toimia askel kerrallaan.
Se oli yksi kiehtovimmista ja haastavimmista asioista,
joita minulle tapahtui koko urallani -
ja talousministerinä.
Koko kansantaloutta ei koskaan oltu -
muutettu sillä tavoin.
Rohwedder varoitti Itä- ja Länsi-Saksan välisestä rahaliitosta.
Projekti on riskialtis. Monet Itä-Saksan yhtiöt pitää sulkea,
jos ne kohtaavat yhtäkkiä kansainvälistä kilpailua.
Se voi johtaa korkeisiin työttömyyslukuihin.
Etsimme Treuhandin johtajaksi erityistä ihmistä,
joka osaisi hoitaa valtavaa ja epätavallista tehtävää.
Rohwedder oli erityisen pätevä työhön.
Helmut Kohl ja minä halusimme -
pyytää häntä tekemään sen.
Dortmundilaisen Hoeschin pääjohtaja Rohwedder -
aikoo yksityistää Itä-Saksan valtionyhtiöt.
On todennäköistä,
ettei Rohwedder tiennyt tehtävän laajuutta.
Hän ei ollut varma puheenjohtajan paikasta.
Muistan sen.
Hän epäröi, mutta se oli väistämätöntä.
Hän hyväksyi sen.
Hän palveli…
Sanon suoraan. Hän palveli isänmaata.
9 KUUKAUTTA
ENNEN MURHAA
TUKILEIKKAUKSET + YHTIÖIDEN TUHO = TREUHAND
Ensimmäiset irtisanomiset tapahtuivat melko pian.
Ensimmäistä kertaa -
ihmisillä ei ollut oikeutta töihin. He joutuivat TE-toimistoon.
Seuraava.
Uskomaton turhautumisen tunne murskasi itäsaksalaiset.
Ihmiset suuttuivat Treuhandanstaltille.
TÖITÄ KAIKILLE!
Olette yksi vihatuimmista länsisaksalaisista Itä-Saksassa.
Kynänjälkenne aiheuttaa tuhansia irtisanomisia.
760 000 ihmistä on menettänyt työpaikkansa uudessa Saksassa.
Miten käsittelette asiaa henkilökohtaisesti?
Taloussyyt pakottavat siihen,
mutta monet menettävät työnsä.
Rohwedder oli suurimmassa vaarassa -
silloin Saksassa.
Teimme analyysin, jonka allekirjoitin. Jaoimme sen -
Keskusrikospoliisille, Kotimaan tiedusteluvirastolle,
yleiselle syyttäjälle ja sisäministeriölle.
Mielestämme -
Rohwedder oli K-106.
Se on korkein mahdollinen riskikategoria,
ja hän oli suuressa vaarassa.
Terrorisminvastaisen Konsepti 106:n -
lähestymistapa on se,
että vaarassa olevia tarkkaillaan "salatoimilla".
Ne paljastaisivat,
vakoilivatko terroristit tärkeitä ihmisiä.
K-106 päätös tarkoitti,
että paikallispoliisin piti tarkkailla Rohwedderin ympäristöä -
tietoisina siitä, että vakoilijoita voi löytyä.
Meidän piti tehdä salaoperaatioita ja odottaa -
hyökkäystä Rohwedderiä vastaan.
Sellainen on K-106.
Täällä Rohwedderin perhe asui.
Paikka on Villa Maximilian.
Talo oli hyvin rikkaalla alueella.
Siellä on paljon isoja huviloita.
Muukalaiset huomataan nopeasti.
Kaikki poikkeava herätti huomiota.
Jopa minä olisin herättänyt.
Kun Rohwedder murhattiin 1991,
olin töissä Düsseldorf Expressissä -
rikosreportterina.
Olen yhä siellä.
TREUHANDIN POMO ROHWEDDER MURHATTU!
Hyökkäystä suunniteltiin varmaan kauan.
Sen toteutustavan -
olisi pitänyt herättää huomiota.
Valitettavasti poliisit ja henkivartijat eivät huomanneet mitään,
koska heitä ei ollut.
Hän asui talossa yksin -
ja näki poliisit vain -
auton ajaessa ohi noin neljän tunnin välein.
12 PÄIVÄÄ
ENNEN MURHAA
Keskusrikospoliisin -
Treuhand-työryhmä.
Tri Rohwedderin talon liepeillä tehtiin turvatoimia.
Videovalvontajärjestelmä -
oli hyökkäyspäivänä pois päältä.
Viimeiset videot ovat maaliskuun 21. päivältä 1991.
Rohwedderin tapaus on ollut mielessäni siitä asti.
Olin aina halunnut -
puhua siitä rouva Rohwedderin kanssa.
Hänen kanssaan tehtiin kaksi puhelinhaastattelua.
Rouva Rohwedder valitti katkerasti -
lähes itkien puhelimessa,
että hänen miehensä eläisi yhä,
jos heitä olisi suojeltu paremmin.
Kun hän tuli kotiin kiirastorstaina -
kahden saattajan kanssa,
kerroin heille siitä.
He vastasivat kylmän viileästi: "Mitä odotatte?
Pitäisikö meidän ylittää joki veneellä?
Teemme salatutkimuksia."
Ehdotin, että talon ovelle laitettaisiin vartija.
He eivät tehneet mitään.
MURHAILTA
Oli hyökkäyspäivä.
Vartiotoimisto -
tarkisti Rohwedderin talon huhtikuun 1. 1991 -
kello 15:05, 17:55 ja 20:10.
Yövuoro ei käynyt talolla.
Oli selviä merkkejä siitä, että jotain oli tapahtumassa.
Puhelin soi illalla.
Kun vastasimme, kukaan ei puhunut.
Sitten ovikello soi yöllä.
Katsoin ulos, mutta siellä ei ollut ketään.
Rouva Rohwedder oli katkera,
koska mitään ei tehty.
3,5 tuntia myöhemmin hänen miehensä kuoli.
Detlev Karsten Rohwedderin alustava ruumiinavausraportti.
Rinnassa on luoti, joka tuli sisään selästä -
selkärangan vasemmalta puolelta -
ja kulki alavasemmalta yläoikealle.
Selkäranka oli murskaantunut -
viidennen nikaman kohdalta.
Selkäydin oli täysin poikki.
Luoti meni henkitorven läpi.
Kuolinsyy on sisäinen verenvuoto.
Hyvin vaikea kuva.
Sellainen ura päättyi noin, jos niin voi sanoa.
Se osoittaa maan kyvyttömyyden.
Tuo kuva.
Maa ei kyennyt -
estämään sellaisen ihmisen murhaa.
POLIISI
Tämä ilta kello 18.
Kukkia on jätetty -
Rohwedderin talon luo Oberkasseliin.
Treuhandin johtaja Detlev Karsten Rohwedder -
ei saanut poliisilta täyttä suojelua.
Düsseldorfin poliisipäällikkö ei suojellut Rohwedderiä -
kunnolla.
He päättivät olla tekemättä sitä.
Se on tahallinen teko.
Koordinaatiota ei ollut.
Keskusrikospoliisin Düsseldorfin-virasto -
oli uskomattoman heikko,
mitä tuli terrorisminvastaiseen taisteluun.
Se oli koko Saksan heikoin.
He syyttivät muita.
Se vaikutti täydeltä kaaokselta.
Yksi tekijä oli ikkunoiden uusiminen.
Alakerrassa oli luodinkestävät ikkunat muttei yläkerrassa.
Turvatoimista vastanneen Hoeschin työntekijät -
selittivät puhelimitse,
että Rohwedderin perheen pyynnöstä -
luodinkestävä lasi asennettiin vain alakertaan.
Rouva Rohwedder sanoi,
että he halusivat yläkertaakin suojeltavan.
"Siellä on mieheni toimisto.
Haluamme luodinkestävän lasin sinnekin."
Valtakunnansyyttäjä ja Keskusrikospoliisi,
joita haastattelin useasti,
kieltäytyivät antamasta tietoja -
vedoten Saksan turvallisuuteen.
Keskusrikospoliisi -
perusti Düsseldorfin-virastoonsa Treuhand-työryhmän.
He myönsivät, etteivät olleet edistyneet.
He saivat yleisöltä yli sata vihjettä,
mutta harvat niistä olivat lupaavia.
Meillä ei ollut mitään.
Emme tienneet, tekivätkö sen miehet vai naiset -
tai tulivatko he junalla, autolla, mopedilla -
vai polkuveneellä Reinjokea pitkin.
Vuokrasin huhtikuun 3. päivä helikopterin.
Halusin selvittää, mitä oli tapahtunut,
ilmasta käsin.
Se maksoi tonnin mutta oli mielenkiintoista.
Lensin rikospaikan yli,
koska halusin selvittää, miten hyökkääjät pääsivät sinne.
Näin Rohweddereiden talon allani.
Näin poliisin teipit -
ja monia poliisiautoja.
Ja näin yhä penkin,
joka oli selvästi ollut tarkka-ampujan istuimena.
Tarkka-ampuja piileksi puutarhassa.
Hän istui aseensa kanssa tällä penkillä,
kunnes uhri meni toimistoon.
Rikospaikalta löytyivät kiikarit,
pyyhe -
ja tunnustuskirje.
Paikalta löydettyä tunnustuskirjettä -
analysoidaan yhä.
Kirje on meistä aito.
Se sopi olettamuksiimme.
Sanoimme alusta alkaen,
että jos Rohwedderin kimppuun käytäisiin,
saisimme hyökkäykselle tällaisen selityksen.
Rohwedderin hyökkäyksen tunnustuskirjeessä -
Punainen armeijakunta kuvaili,
miten -
tehtaita -
tuhottiin -
ja miten länsimaista järjestelmää sovellettiin pakolla -
välittämättä ihmisten kohtalosta.
Juuri niin Punaisen armeijakunnan kirjeessä sanottiin.
Voin lukea sen. Se on täällä.
Tekstitys: Petri Nauha