Paklausykit išmanančios paauglės patarimo.
Jei iš miesto rotušės pavogsite savo gimimo liudijimą ir imsite bėgti,
apsauga tikrai ims jus vytis.
Neturėjau kitos išeities.
Turėjau ištaisyti didžiulę savo gyvenimo klaidą, padarytą ne ko kito,
bet mano tėvų.
Aš noriu Tu nori
Mes norim
Aš būsiu, kuo aš noriu būt
Mano autonomija
Ne, nesikirpsiu plaukų
Ir rengsiuosi kaip noriu
Man patinka būti savimi
Aš nenoriu Tu nenori
Mes nenorim Kad mums aiškintų ką daryt
„M raidės kilmė“
PAGAL LUIZOS FITSJU KNYGĄ
Tam, kad papasakočiau, kodėl mane sučiupo apsauginiai,
pradėsiu nuo dienos, kuri būna šventa bet kuriam rašytojui ir šnipui -
kai įsigyji naują sąsiuvinį rašymui.
Per visą savo gyvenimą prirašiau 12 tokių sąsiuvinių.
Su linijomis, kad neprikeverzočiau.
Paskutinį prirašiau per rekordiškai trumpą laiką.
Man patinka ponia Plamer.
Bet jei būčiau vienu jos šunų, ir man tektų dėvėti tuos drabužius,
priversčiau juos dėvėti ir ją.
Baigta.
Ar nekantrauji pradėti naują sąsiuvinį, Harieta?
Labai.
Lažinuosi, kad šį gražuoliuką prirašysiu per tris mėnesius.
Ne, per du. Gal net vieną.
Sveiki, pone Horacijau. Kaip laikotės šį nuostabų antradienį?
- Sėskis, Harieta. - Mielai.
Olė Golė mane mokė niekada neperlenkti knygų per nugarėlę.
Bet sąsiuvinis? Jis - tavo smegenys, širdis ir drąsa popieriuje.
Tad jo nebūtina tvarkingai saugoti.
Bet viena dalis - šventa:
pavardės užrašymas.
KIENO:
Lemtingoji akimirka pradedant naują sąsiuvinį.
Sukeverzosi, ir visas sąsiuvinis liks sugadintas.
2047... GALBŪT
O čia - paskutinis Harietos M. Velš dienoraštis,
rašytas prieš tai, kaip ji parašė žymiausią pasaulio romaną.
Oho.
- Tai bent. - Aš jį skaičiau.
Matote, kad pavardę ji užrašė tobulai...
HARIETA M. VELŠ
...kas rodo,
jog ji taps žymiausia rašytoja pasaulyje.
Harietos bendraklasei, Marijonai Hotorn,
ne taip puikiai pavyko.
Netapus rašytoja, jai teko nusileisti iki prezidentės posto.
Kam rūpi tai, jog ji įtvirtino taiką pasaulyje ir suteikė robotams jausmus.
Tik pažvelkit, kaip ji užrašė savo pavardę.
Siaubas.
HARIETA M. VELŠ
Harieta. Visad norėjau paklausti, ką reiškia toji M raidė?
Tai tik M. Ji nieko nereiškia.
Keistoka.
- Neturi antrojo vardo? - Ne.
Kas turi antrojo vardo inicialą, bet neturi paties vardo?
Harieta M taškas Velš, štai kas.
Pala, man regis, anksčiau rašydavai be taško.
Nemanau.
Regis, taip.
Tu nežinai, kaip rašomas tavo vardas ir pavardė?
Visada rašiau su tašku po M. Sakinio ir istorijos pabaiga. Taškas.
Deja, tai nebuvo istorijos pabaiga.
O tik pradžia.
M ir taškas.
M be taško.
M ir taškas.
Kaip galiu tapti žymia rašytoja, jei net nežinau, kas aš tokia?
M su tašku ar M be taško?
Mūsų archeologai atrado įdomią detalę.
Žymioji rašytojas Harieta M. Velš po savo antrojo vardo M raidės
kartais dėdavo tašką, kartais - ne.
Ką tai reiškia?
Panašu, kad Harieta M. Velš neegzistavo.
Greičiausiai toks buvo nuostabios rašytojos,
prezidentės Marijonos Hotorn slapyvardis.
Mama, tėti.
Ar aš esu Harieta M taškas Velš ar Harieta M be taško Velš?
Privalau tučtuojau sužinoti!
- Su tašku, žinoma. A... - M be taško.
Mielasis, po M turi būt dedamas taškas, nes...
Na...
Ne, nėra ten jokio taško.
Kaip jūs galit to nežinoti? Jūs juk suteikėte man vardą!
Tai - sudėtinga.
Turim jai pasakyti, Kerol.
Harieta, kai pildžiau tavo gimimo liudijimą,
antrojo vardo neketinome tau suteikti.
Bet įvyko nesusipratimas.
HARIETA VE
Sumautas rašiklis. Tušas uždžiūvo.
Tuo metu nieko nepagalvojau, tačiau
tą mano keverzonę jie įrašė į sistemą kaip raidę M. Be taško.
Tai aš - keverzonė?
Antrasis jos vardas iš tiesų buvo į M raidę panaši keverzonė?
Nenuostabu, kad ji taip nieko ir nepasiekė.
Ne taip kaip žymiausioji visoje visatos istorijoje rašytoja-prezidentė.
Marijona Andželina Hotorn.
Graikų kalboje „Andželina“ reiškia „pasiuntinė“ ir „angelas“.
Valioo! Valio!
Valio! Valio!
Kodėl jūs nieko nedarėt?
Kol supratome, kas nutiko,
toji M mums ėmė patikti, tad taip ir palikome.
Nėra taip baisu, kaip tau atrodo.
Tu teisus. Tai - dar baisiau.
Negaliu būti rašytoja, jei mano antrasis vardas - Keverzonė.
Ole Gole, koks tavo antrasis vardas?
Vila. Kaip Vila Keser, rašytoja.
Labai gražus antrasis vardas.
Kitą rytą pykčio nebejaučiau.
Buvau tiesiog liūdna ir tiek. Net juokingi komiksai nepadėjo.
Klausyk, Harieta...
Prašau vadinti mane Keverzone. Turiu pratintis.
Mums labai gaila, širdele. Nenutuokėme, kad tai tave taip nuliūdins.
Mes norim ištaisyti padėtį.
3000 VARDŲ NAUJAGIMIAMS
Tai - vardų knyga. Pamanėme...
Tu pati išsirink vardą iš M raidės,
o mes nueisim į savivaldybę ir perrašysim tavo dokumentus.
Būsi Harieta M - su tašku, nes M dabar reikš tikrą vardą - Velš.
Kad ir kaip norėjau depresuoti,
toji knyga man pasirodė viliojanti.
Bet prieš imdamasi veiksmų, turėjau pasitarti su aukščiausiais ekspertais.
- Harieta... - Keverzonė...
Velš?
Tai - ne juokai. Aš nebežinau, kas esu.
Ar aš dar šnipė? Ar dar mėgstu sumuštinius su pomidorais? Palaukit.
Šitas mano bruožas galioja.
Pala, nesuprantu, kas blogo būti keverzone?
Harieta Keverzonė Velš skamba puikiai.
Džeine, ar esi girdėjusi apie rašytoją, kurios antras vardas - Keverzonė?
Ar skaitytum Luizos Keverzonės Alkot knygą?
Taip, gal net du kartus.
Tėvai pasiūlė man išsirinkti iš knygos vardą iš M raidės.
Ar verta?
Gali pati išsirinkt antrąjį vardą?
Tikrai verta.
Tereikia surasti tau tinkantį vardą iš M raidės.
Pradėjom nuo Melani.
Paskui - Mei.
Margo.
Mordekai.
Ir galiausia bei blogiausia - Merlin.
Bitė!
Dar vieną kiaušinių kremo, Derbe.
Man regis, šiandien tau pakaks, panele.
Derbe, aš - auganti mergaitė.
Neaiškink man, kiek kiaušinių kremo galiu išgert, antraip įkąsiu tau!
Gerai, aš pasakysiu.
Vis tiek nesuprantu, kuo bloga Keverzonė.
Aš mačiau Harietos „M Keverzonės“ Velš ateitį.
Ji - siaubinga.
Joje - išpuikę robotai ir Marijona, tapusi prezidente.
Derbė teisi, tau tikrai pakaks kiaušinių kremo.
Ačiū už pastangas.
Gal man nelemta būti žmogumi, kurio antras vardas iš M raidės.
Taip, gal taip ir bus?
Ką nori pasakyt?
Ta tavo tėčio keverzonė tavo gimimo liudijime,
ar kas ją matė?
Iš kur mes žinom, kad ji panaši į M?
Mes nežinom. Tu teisus.
Ji gali būt panaši į kitą raidę. Turiu pamatyti.
Draugai, tai - kelionė į sielos gelmę.
Privalau leistis į ją viena.
Jei jai nereikia „Keverzonės“, aš paimsiu.
Atvykau į miesto rotušę pasirengusi sužinoti tiesą.
Pasirengusi sužinoti, kas esu iš tiesų. Pasirengusi...
Stovėti eilėje, ilgesnėje už Misisipės upę.
Po šimts kalakutų!
Visai nejuokinga, kūdiki. Aš nežinau savo antrojo vardo.
Tas tarnautojas panašus į užaugusį Pinkį Vaithedą.
Gal jis - Pinkis ateityje, pasiųstas man į 1964 metus
su misija užlaikyti eilę kaip galima ilgiau.
Patarimas.
Kitą sykį, kai norėsite paklausti,
nestovėkite eilėje ir paskambinkite šiuo numeriu.
PASITEIRAVIMUI SKAMBINTI: 555 - 7568
Šis numeris man pakišo gerą mintį.
Tam prireiks drąsos, įgūdžių bei klastos,
kuriuos gali turėti tik legendinė šnipė.
Atleiskite.
Miesto rotušės vardų registras. Kalba Čarlzas.
Sveiki, Čarlzai. Aš - Kerol Velš, taip, Kerol Velš.
Esu nepaprastai užsiėmusi šiandien, todėl pasiunčiau savo puikiąją dukterį
peržiūrėti jos gimimo liudijimo.
Gerai, ponia, manau...
Bet pirma gal galite perskaityti jos pilną vardą?
Taip.
Radau, ponia Velš. Ranka parašyta. Harieta...
Harieta...
Taip?
Harieta, o toliau?
Harieta V? Ar Harieta R? O gal Q?
Atleiskite, ten kažkokia keverzonė, ponia.
Keverzonė? Ar tikrai?
Taip. Panašu, jog rašiklio tušas uždžiūvo ir reikėjo pakeverzoti.
Štai tada praradau tai, kas buvo likę iš savitvardos.
Ponia? Ar girdite?
Alio?
Atleisk, Čarlzai. Turiu trumpai dirstelėti. Dvi sekundės.
HARIETA VELŠ
Tarnautojas buvo teisus. Čia - keverzonė ir nieko daugiau.
Mergaite, dvi sekundės praėjo. Prašau grąžinti dokumentą.
Aš negaliu, Čarlzai. Atleisk.
Laikykit ją! Apsauga!
Nesupratau, ką darė mano kojos.
Lyg visas mano kūnas tapo blogų sprendimų automatu.
Žinojau viena - aš buvau keverzonė ir privalau sunaikinti įkalčius.
Ateik!
Aš viską paaiškinau apsauginiams,
bet jie vis tiek iškvietė tėvus.
Ne, man labiau panašu į E ant šono. Tai - ne M.
Man tai panašu į dvejetą.
Mes labai atsiprašome. Atsiprašome.
Harieta M...
Harieta Velš, ką, po galais, tu iškrėtei?
Atleiskite, aš...
Aš nenorėjau būti keverzone.
Mėginau būti Megan, Melani, net Merlin. Nesąmonė.
Bet joks vardas netiko, ir dabar aš nežinau, kas esu!
Iš Harietos M. Velš virtau Harieta Keverzone Velš,
paskui - Harieta Nusikaltėle Velš
ir galiausiai - Harieta Žliumbiančiu Snarglių Kamuoliu Velš.
Harieta.
Atleisk mums.
Ponia ir pone Velšai?
Leiskit man. Galima?
Harieta Keverzone- Makalione-Vištos-koja Velš.
Jei tu jau laisva, eime su manim.
Kur mes važiuojam? Į kalėjimą? Į kalėjimą?
Harieta, aš noriu tau kai ką parodyti.
Tai gali būt ir kalėjimas.
Noriu, kad suprastum, jog tobulų tėvų nebūna
ir kartais jie daro tai, su kuo ne visada sutinkame.
Lengva tau kalbėti, Katerina Vila Galjano.
Mes einame į kalėjimą, tiesa?
Eisim, jei nesiliausi to klausinėjusi.
Katerina! Mano dukrele!
Labas, mama.
Mama?
Pas mane niekas neužsuka. Eikš.
Sėsk.
Įsitaisyk patogiai.
Dabar valgyk. Nesidrovėk.
Katerina, negaliu patikėti, kad pagaliau susipažinau su Harieta.
Mažutė brangi Harieta su mažais drabužėliais.
Pasijutau lyg brangi ameba po mikroskopu.
Kokia tu gražutė.
Kodėl tavo mieli akinukai be stiklų?
Nes jie - šnipinėjimui.
Žinoma. Nuostabu! Kokie skruostukai. Nagi.
Mama, atstok nuo jos.
Nebeturiu ko palepinti, kai tu nebegyveni čia.
Pamatyti Olę Golę su jos mama - kaip ne mokykloje matyti mokytoją.
Tai iš esmės sukrečia tavo pasaulį.
Katerina, šis švarkas - per plonas. Mirtinai sušalsi.
Atsinešk megztinį iš mano kambario.
Mama, dabar - ruduo Niujorke, o ne žiema Jukone.
Tiek to.
Harieta, tai kas tave atvedė į mūsų kraštus?
Aš žinau tik tiek, kad pažeidžiau įstatymą,
o Olė Golė man norėjo parodyti kažką,
bet aš abejoju, ar aš, kurios antrasis vardas Keverzonė,
galiu paklausyti patarimo žmogaus, kurio puikus antrasis vardas,
Vila. Taigi, nežinau, kas iš to išeis.
Ar jums viskas gerai, ponia Galjano?
Vila?
Katerina Galjano, tučtuojau eikš čia!
Taip, mama. Kas?
Negi vis dar vadiniesi tuo susigalvotu absurdišku antruoju vardu?
Atleisk. Aš nežinojau.
Tavo antrasis vardas - ne Vila, o Mirta.
Tetos garbei. Šeima - šventas dalykas, kaip tau ne gėda.
Mama, pykstamės dėl šito nuo vaikystės.
Man nepatinka Mirtos vardas. Jis man netinka.
Gal tau parodyt tavo gimimo liudijimą? Tu - Keitė Mirta Galjano.
Nevadink manęs Mirta. Ir niekada nevadink manęs Keite.
Puiku. Keverzonės prakeiksmas sužlugdė ne tik mane,
bet kėsinasi į Olę Golę ir jos mamą.
Ta šlykšti keverzonė viską gadina.
Vila. Ir koks čia vardas?
Geresnis už Mirtą.
Lažinuosi, kad pati Mirta nenorėjo būti Mirta. Kas norėtų būti Mirta?
Aš! Harieta Velš norėtų... ne, ji trokšta būti Mirta.
Aš pasisavinsiu šį vardą,
jei jūs nieko prieš, ponia Galjano?
Olė Golė žiūrėjo į mane, lyg man būtų išaugusi uodega.
Ji taip spoksojo, jog aš net pasitikrinau.
Būtų nuostabu!
Nuostabu, Harieta! Mirtos vardas dar gyvuos.
Nedaryk to tik dėl manęs, Harieta.
Nuo šiol aš - Harieta Mirta Velš.
Atleiskite už prancūzų kalbą, bet valioo!
- Tai ne pranc... - Nuo šiol tu - tikra
Galjano šeimos narė, Harieta Mirta Velš.
Vardas: Harieta Mirta Velš. Mirties priežastis: uždusimas mamos glėby.
Harieta, eikš. Parodysiu tau kai ką.
Todėl sakau tau „nelankstyk knygų nugarėlių“.
Knygos - labai vertingos, naudokis jomis su meile.
Visos jos - tavo?
Štai iš kur kilo Vila.
Vaikystėje norėjau būt rašytoja
kaip trilogijos „Didžioji lyguma“ autorė Vila Keser.
Todėl savo antrąjį vardą pakeičiau į Vilą.
„O, PIONIERIAI!“ VILA KESER
Pala, tu norėjai būti rašytoja, Ole Gole? O kodėl netapai?
Pritrūkau tokio ryžto, kokį tu turi.
Bet aš supratau, kad esu puiki knygų kolekcionierė.
Ir visos šios knygos vieną dieną atsidurs mano knygų parduotuvėje.
Ją pavadinsiu „Vilos“
Ir spėk, kieno pirmasis romanas pasirodys jos vitrinoje?
Mergaitės, aš jums įdėsiu maisto, kurio nesuvalgėte.
Juk negaliu išmesti šių kanolių.
Lik sveika, mano mažoji Harieta Mirta Velš.
Pasirūpink mano Katerina, gerai?
Būtinai. Nesijaudinkit!
Tau nepatinka Mirtos vardas, tiesa?
Taip.
Taip ir maniau.
Pradžioje norėjau nutraukti jūsų ginčą.
Bet pagalvojusi,
supratau, kad Mirta - dalis tavęs, todėl aš jį pasiliksiu.
Vadinasi, nuo šiol vadinsiesi Harieta Mirta Velš?
Tai jau ne. Nejuokauk.
Liksiu Harieta M su tašku Velš.
Bet dabar žinosiu, ką reiškia M raidė. Visada.
Kai tapsi žymia rašytoja,
žmonės sužinos, kad esi Mirta.
Na ir kas? Po visko, ką teko išgyventi,
manau, kad rašytojai svarbu gerai rašyti,
o ne jos vardas.
- Kas yra? - Pagalvojau,
jei kažkada atidarysi knygyną,
vadinasi, ne visada būsi mano auklė.
Taip, Harieta. Vieną dieną aš išeisiu.
Bet nesijaudink, mes palaikysim ryšį visada.
Juk dabar turime bendrą istoriją apie M raidę.
Mes dabar - šeima.
Tai - puiki istorija. Beje, mes palikom traukiny kanolius.
Taigi, aš atleidau mamai ir tėčiui.
Pasak Olės Golės, mes visi klystame, net tėvai. Ypač tėvai.
O iš klaidų išeina geros istorijos.
Manoji prasidėjo nuo keverzonės,
kuri virto M su klaustuku
ir baigėsi M su tašku.
Aš noriu Tu nori
Mes norim
Aš nenoriu Tu nenori
Mes nenorim Kad mums aiškintų ką daryt
Aš stengiuosi dėl savo rajono
Visiems šypsausi
Stengiuosi sakyti tiesą
Aš noriu Tu nori
Mes norim
Aš nenoriu Tu nenori
Mes nenorim Kad mums aiškintų ką daryt
Aš būsiu, kuo aš noriu būt
Mano autonomija
Aš noriu Tu nori
Mes norim
Ne, nesikirpsiu plaukų
Ir rengsiuosi kaip noriu
Man patinka būti savimi
Aš nenoriu Tu nenori
Mes nenorim Kad mums aiškintų ką daryt
Išvertė Egidija Namavičė