Har du varit med om en dag då hela världen verkade vara emot dig?
Du vet vad jag menar.
FÖRSTA KVINNAN I RYMDEN
-Första kvinnan i rymden, va? -Bella Borisovna. Hon är på tv ikväll.
Får mig att känna att jag klarar allt.
Attans! Måste till tåget.
Inga pengar, ingen T-bana. Ur vägen.
Vad sägs om att ge mig en slant?
Pys, lillen!
Förlåt, mrs Garcia. Får jag låna en slant till T-banan?
-Va? -Lera.
Gå!
Jag har nog en peng.
Nej, den är kanadensisk.
-Jag kom precis från Montréal… -Jag har inte tid!
Jag springer bara hem då. Ett steg i taget.
Se dig för!
Vad mer kan gå fel?
Vad har jag sagt om att springa inomhus?
Jag vet. Men det är en hemsk dag, och jag vill bara se kosmonauten på tv.
Inga undanflykter.
Gå genast upp på rummet.
Uppe i rymdens oändlighet känner man sig verkligen ensam, i fred.
Verkligen ensam, i fred.
Efter en dag som denna kan jag bara säga…
Ingen tv, sa jag.
Yttre rymden, nu kommer jag.
Jag vill bara va' Du vill bara va'
Vi vill bara va'
Jag tänker va' Den jag vill va'
Min självständighet
Nej, jag tänker inte klippa mig
Och jag klär mig som jag vill
Jag gillar när jag får vara mig själv
Jag vill inte va' Du vill inte va'
Vi vill inte att nån Bestämmer över oss
"Eremit, spion"
Harriet, spion
BASERAD PÅ BOKEN AV LOUISE FITZHUGH
Vad är fel?
Allt.
Och att jag sprang inomhus igen och pajade en massa tallrikar så mamma blev arg.
Ole Golly, kan du prata med henne så jag slipper trubbel?
Då hinner jag se kosmonauten. Snälla?
Inte en chans, Harriet M. Welsch.
Du måste börja tänka på andra.
Varför? Ingen tänker på mig.
Det stämmer inte.
Dessutom är husarrest bra för kreativiteten.
Fråga bara Virginia Woolf.
"Det finns varken port, lås eller regel som kan tygla mitt sinnes frihet."
Citat? Nu? Jag har det bättre på mitt rum.
Det var inte bättre.
Jag var för arg för att sova. Mamma och Ole Golly samarbetade.
Att jag ens har tallrikar kvar.
Hon behandlar vårt hem som en cirkus.
Det räcker.
Jag var tvungen att använda varje barns hemliga vapen:
jag tiger ihjäl dem.
Jag hade erbjudit frukost, men vi har inga tallrikar.
Ser du fram emot skolprojektet med Janie och Sport?
Ole Golly, hon är din.
Om hon tror att hon kan tysta ut mig
ska hon få se på andra bullar.
Ole Golly må ha varit en tystnadens mästare,
men lyckligtvis var jag en supermästare.
"Du har en gåva för tystnad, Watson.
Det gör dig till en ovärderlig följeslagare."
Sluta citera!
Fick dig. Det var från Sherlock Holmes.
Det struntar jag i.
Jag kan inte fatta att du tar hennes parti.
Det var orättvist.
Ta åtminstone ett paraply. Det ser ut att bli regn.
Det orättvisa var att Ole Golly hade förrått mig.
Min mamma och Ole Golly hade varit elaka, men staden kändes elakare.
Hallå! Skrattar ni åt mig? Jag hoppas inte det!
Usch.
Den här staden stinker!
Innan jag träffade mina vänner ville jag skaka av mig mitt dåliga humör.
På min spionrutt.
Jag gick förbi mr Withers först.
Vi kände honom från loppmarknaden, där han sålde fågelburar.
Men vi har inte setts på ett tag.
Han är alltid hemma med katterna nu. Jag förstår varför.
Han har trots allt 26 stycken. Det kallar jag att leva livet.
Jag trodde att han stängde sig inne, men kanske inte.
Han kanske stänger ut världen för att få lite ro.
Går han? Det här måste jag se.
Inga villiga.
"Grannar, jag behöver kattvakt på lördag eftermiddag. Withers."
Det är idag.
Detta var lösningen på mina problem.
Om mr Withers är ute, kan jag vara ensam i hans lägenhet
och stänga ute den här hemska världen.
Hej, mr Withers. Hej, katterna.
Harriet, va? Ser man på. Vi har inte setts på länge.
Hur mår din mor?
Okej, tror jag. För att vara mamma.
Vadan denna ära?
Jag såg din annons. Behöver du fortfarande kattvakt?
Åh, jo.
Jag måste till Albany för att betala parkeringsböter,
och jag anlitar helst nån jag känner att ta hand om mina raringar.
Harriet M. Welsch, angenämt.
Din mor gav precis sitt tillstånd, bara du "gör ditt jobb".
Jag antar att du vet vad det rör sig om?
Jobb? Ja, jag jobbar på det.
Jag ska visa dig runt.
Går du på toa ska du skaka på vredet. Kokvrån är där.
Och här gör jag fågelburar av metalltrådar.
Vi älskar dina burar. Men varför har de lås?
Inte för att hålla fåglarna inne. Det håller trubbel ute.
Vad gäller kattmat gillar mina raringar det här märket.
Det finns många katter, så jag gjorde det lätt för dig.
Alla svarta katter heter Bobby.
Alla röda katter heter Tommy, och de randiga heter Geraldine.
Den fläckiga då?
Det är Ray, och hon är unik.
Det är nåt viktigt du måste veta.
Det finns en snubbe. Från djurpolisen. Han vill ta mina katter från mig.
Knackar nån, tittar du genom titthålet.
Är den en man i brun hatt ska du inte släppa in honom, okej?
Dina katter är i tryggt förvar.
Det var skönt att höra. Visst, raringar?
Jag är hemma före sju. Sakna mig inte för mycket.
Mina damer och katter, vem vill börja med lite spioneri?
Jag med.
Tre, två, ett.
Vilken klocka!
Ensamma gaffeln, jag hälsar dig.
Där ser man. Mr Withers har familj.
Undrar varför bilden ligger ner.
-Ur vägen, ditt åbäke! -Tvinga mig!
Tyst!
Det måste gå att…
Hur sa hon?
"I rymdens oändlighet
känner man sig verkligen ensam, i fred."
Allt klart, kapten Harriet. Vi närmar oss kattosfären.
Bra jobbat, sekond Ray och besättningen.
Kapten.
Dags att njuta av all denna ro jag hört så mycket om.
Förlåt, kapten, men jag måste rapportera
att du borde ha varit hos Janie för en timme sen.
Janie! Skolprojektet!
Hej, Janie. Jag vet. Förlåt.
Jag vet. Kan vi göra det sen?
Jag gör nåt hos mr Withers, och…
Vill du komma hit? Okej, ses snart.
Vad galet!
Hej. Hej. Hej!
Hur håller han koll på alla?
Nå, min gode herre, vi har Tommy, Bobby
och låt mig presentera Geraldine.
Det må jag säga, din mustasch ser förträfflig ut.
Tack, min gode herre. Jag har odlat den en smärre evighet.
Då så, kamrater.
Härmed inleds dagens möte.
Dags för potatisficklampor!
Potatisficklampa
Vi har elektrisk tråd, mynt, små zinkpläterade stavar, en liten lampa,
handskar åt alla och några små potatisar.
Alltså, varför använda en potatis när det finns batterier att köpa överallt?
Det kallas ledningsförmåga.
De rätta delarna går ihop och gör att en sak…
…en sak… funkar.
Allt väl, Sport?
Oroa dig inte. Bara en lätt kattallergi.
Fortsätt bara, Janie.
Okej.
Först måste man ta potatisen…
…så här, och ta en järnstav… så här. Potatisen är ganska mjuk.
Kör in staven så den sitter hårt.
Koppar på ena sidan och zink på den andra får den… Hallå!
Ge tillbaka!
Det räcker! Detta är inte en bra plats för vetenskap.
Va? Stället är ju toppen.
Titta på Sport.
Jag har aldrig mått bättre.
Vi går hem till mig.
Jag kan inte. Jag lovade mr Withers.
Men vi måste göra klart projektet nu.
Tänk om jag inte vill det?
Vad ska det betyda?
Att jag kom hit för att vara ensam, alltså för mig själv,
alltså utan er!
Okej. Var ensam då.
Kom, Sport.
Ses sen, Harriet.
Var var vi?
Ray. Fånga.
Har den.
-Och publiken jublar! -Snyggt! Bravo!
Hör du signalen?
Ja. Det är ett meddelande från ett utomjordiskt skepp.
Mer folk? Ignorera det. Vårt uppdrag är för viktigt.
Okej, men visst är det irriterande?
-Verkligen. -Fruktansvärt.
Det är mannen i brun hatt. Djurpolisen.
Det var nära. För nära.
För att bli ensamma
måste vi till superduper dubbelduper duper-yttre rymden.
Det var många duper.
Sekonden, är du katt eller mus?
Inta era positioner.
Wow. Vi är långt borta nu.
Det gick bra.
Ingen jord. Inga människor.
Ingen att spionera på.
Det enda jag kan skriva om är att det inte finns nåt att skriva om.
Kanske lite mat muntrar upp mig.
Usch! Kattmat? Jag förlorar visst förståndet.
Hallå? Är det nån där?
Ta det kallt, Harriet M. Welsch.
Det är bara katter. Det är bara ett strömavbrott.
Och som spion är du alltid förberedd.
Jäkla batterier.
Stick!
Utomjordingarna har spårat oss.
Löjtnant Ray, ta oss härifrån!
Ray? Bobby? Tommy? Geraldine?
Låt oss vara!
Harriet? Det är Ole Golly. Öppna.
Ole Golly.
Janie och Sport var oroliga för dig.
Snälla, öppna. Jag vill hjälpa.
Som du hjälpte mig med mamma och tallrikarna?
Jag litar inte på dig. Jag vill vara ensam!
Harriet, minns du citatet av John Donne?
"Ingen man är en ö, sig själv tillräcklig; varje man är en del av världen,
en del av det stora hela."
Jag har det bra på min ö, tack.
Fick dig.
Förstås med ett citat.
Det är kul att se dig.
Harriet, katterna!
Nej!
Är klockan sex? Mr Withers är hemma om en timme.
Nu går vi och samlar katter!
Vi tänkte titta till dig.
Vi fångade två, men vi såg minst tio springa ditåt.
Vänta! Angående tidigare idag…
Du kan be om nåd senare.
Just nu måste vi fånga katter.
-Fick dig! -Hallå!
Stopp och belägg!
Håll dig borta, bruna hattgubben!
Det är djurpolisen.
Han är ute efter mr Withers för att han har för många katter.
Va?
Jag är inte djurpolisen. Jag är Ray Withers.
Jim Withers storebror.
Storebror?
Ray? Du är den äldre pojken från fotot jag såg.
Skönt att höra att Jim fortfarande har foton av mig.
Varför bultar du på dörren om du är hans bror?
Det är en lång historia. Jag har velat prata med Jim länge nu,
men han släpper inte in mig. Han ville nog inte att du gör det heller.
Om du hjälper oss hitta hans katter slipper du säkert in.
Vad sägs?
Räkna med mig.
Jag hade aldrig kunnat tro vad som hände sen.
Är det er?
Jag trodde att ingen brydde sig.
Men alla försökte hjälpa en främling så gott de kunde.
Hallå där!
Ursäkta mig.
Vad rart av dig, herrn.
Vi hittade katterna med allas hjälp.
Förutom en.
Var är Ray?
Harriet!
Fläckig.
Där!
Jag ser ingenting.
Janie, har du allt för att göra en ficklampa?
Spelade Einstein fiol?
Han gjorde det. Men vi har ett problem. Ray tog all potatis.
Ray, katten.
-Duger de här? -Tack, herrn.
Så lite så, madam.
Hoppas det funkar.
Där borta!
Ledningsförmåga.
Det är så skönt att vara hemma med alla mina… raringar.
Hej, Jim.
Vad gör han här? Du fick inte släppa in nån.
Han vill bara prata.
Jag pratar inte med honom.
Jim.
Detta är mitt hem, mitt liv.
Jag vill bara vara med mina katter. Ni kan gå.
Mr Withers, ursäkta intrånget, men Harriet behövde lite hjälp.
Jim, snälla.
Mamma har varit borta i fyra år nu.
Du måste inte lida för dig själv.
Vi kan ta oss igenom det här tillsammans.
Pratade ni inte på fyra år?
Det slår mitt rekord.
När mor lämnade oss ville jag vara ifred.
Men ärligt talat har jag aldrig känt mig ensammare.
Det blir lätt så. Jag vet. Jag har varit med om det.
Jag saknar dig, Ray. Och mamma.
Jag tror vi båda behöver stöd.
Tack, Harriet.
Mr Withers gjorde en fin bur åt mig.
Hela dagen tänkte jag
att jag nog blir lycklig bara jag kommer härifrån.
Men nu tror jag att man måste släppa in folk.
Jag vill bara va' Du vill bara va'
Vi vill bara va'
Jag vill inte va' Du vill inte va'
Vi vill inte att nån Bestämmer över oss
Jag försöker så gott jag kan Att göra gott
Jag ler så snällt
Och försöker säga sanningen
Jag vill bara va' Du vill bara va'
Vi vill bara va'
Jag vill inte va' Du vill inte va'
Vi vill inte att nån Bestämmer över oss
Jag tänker va' Den jag vill va'
Min självständighet
Jag vill bara va' Du vill bara va'
Vi vill bara va'
Nej, jag tänker inte klippa mig
Och jag klär mig som jag vill
Jag gillar när jag får vara mig själv
Jag vill inte va' Du vill inte va'
Vi vill inte att nån Bestämmer över oss
Undertexter: Borgir Ahlström