Máte někdy takový den,
kdy máte pocit, že je celý svět proti vám?
Víte, co mám na mysli.
ŽENA VE VESMÍRU
První žena ve vesmíru.
Jo. Bella Borisovna. Večer bude v telce.
Mám pocit, že dokážu cokoli.
Kruci! Radši pojedu vlakem.
Žádné peníze, žádné metro. Šup.
Co takhle dát mi deseťák?
Zmiz odsud, dítě!
Paní Garciaová. Půjčíte mi deseťák na vlak?
- Co? - Bláto.
Běž!
Já budu mít čtvrťák.
Ne, jen kanadský dolar.
- Teď jsem přijel z Montrealu… - Na kanadský dolary nemám čas!
Fajn, prostě domů poběžím. Jedna noha za druhou.
Hej, koukej, kam šlapeš, dítě.
Co se ještě může pokazit?
PRÁDELNA
Harriet! Co jsem ti říkala o běhání v domě?
Vím. Ale měla jsem ten nejhorší den a chci vidět v televizi tu kosmonautku.
Žádné výmluvy, mladá dámo. Hned jdi nahoru do svého pokoje.
Nahoře v širém vesmíru si připadáte doopravdy sami, doopravdy pokojně.
Doopravdy sami, doopravdy pokojně.
Po takovém dni můžu říct jen…
Žádná televize, Harriet.
Vesmíre, už jdu.
Já chci prostě být. Ty chceš prostě být.
My chcem prostě být.
A já budu si, kým zamanu si,
řeči nechte si.
Ne, neostříhám se,
oblíkám se, jak chci,
já ráda mám, když sama sebou jsem.
Já si nenechám… Ty si nenecháš…
My si nenecháme poroučet.
„Špión samotář“
Špiónka Harriet
PODLE KNIHY
Harriet, co tě trápí?
Celý svět.
To, no a možná jsem zase vběhla do domu a rozbila plno talířů a máma zuří.
Ale teto Gollyová, promluvíš s ní a urovnáš to?
Abych viděla tu kosmonautku. Prosím?
To neudělám, Harriet M. Welschová.
Musíš se začít starat i o jiné než o sebe.
Proč? O mě se nestará nikdo.
To zkrátka není pravda.
Být poslaná do svého pokoje navíc podpoří tvořivost.
Zeptej se Virginie Woolf.
„Není brány, zámku ani západky, jež by dokázaly potlačit svobodu mé mysli.“
Citáty? V takové chvíli? Bude mi líp v mém pokoji.
V pokoji mi líp nebylo.
Naštváním jsem nespala. Máma a teta Gollyová se spolčily.
Div, že mi nějaké talíře zbyly.
Chová se v našem domě jako při běhu s býky.
Dost už o talířích.
Nezbylo mi než použít tajnou zbraň každého dítěte:
obávané tiché přehlížení.
Nabídl bych ti snídani, ale došly nám talíře.
Těšíš se na řešení vědeckého projektu s Janie a Čiperou?
Teto Gollyová, je to na tobě.
Jestli teta Gollyová myslela, že mě rozmluví,
tak to se přepočítala.
Možná byla mistryně tichého přehlížení,
já ale naštěstí byla zlatá dvojnásobná mistryně.
„Máte velký dar mlčení, Watsone.
Proto jste společník k nezaplacení.“
Už dost citátů!
Mám tě. To je z Doyleova Sherlocka Holmese.
Je mi jedno, odkud je. Jak můžeš být na její straně, a ne na mé?
Harriet, to není fér.
Aspoň si vem deštník. Vypadá to zase na déšť.
Od tety Gollyové nebylo fér, že mě zradila.
Ač ke mně byly máma a teta Gollyová kruté, město se zdálo ještě krutější.
Hej. Vy se mi smějete? Radši se nesmějte!
Ble.
Celé město smrdí!
Před srazem s kamarády jsem se rozhodla zbavit špatné nálady jako vždy.
Svou špiónskou cestou.
Začala jsem u pana Witherse.
S mámou jsme ho vídaly na blešáku prodávat ptačí klece. Už tam ale dlouho nebyl.
Teď je pořád doma s kočkami. A nedivím se mu.
Vždyť jich má 26. To je teda živobytí.
Myslela jsem, že se uzavřel do sebe, ale možná se odřízl od světa.
Odřízl se od toho zkaženého světa, aby měl klid.
On odchází? Tak to musím vidět.
Opět žádní zájemci.
„Sousedé, potřebuji na neděli odpoledne chůvu ke kočkám. Withers.“
To je dnes.
Tohle bylo řešení všech mých problémů.
Když bude Withers pryč, můžu si v jeho bytě užívat samotu
a odříznout se od celého mizerného světa.
Zdravím, pane Withersi. Ahoj kočičky.
Harriet, že? Páni. Neviděl jsem tě celou věčnost.
- Jak je na tom tvá matka? - Snad dobře. Na mámu.
Čemu vděčím za tvou návštěvu?
Viděla jsem leták. Sháníte ještě chůvu ke kočkám?
No páni. To ano.
Musím do Albany vyřídit nezaplacené pokuty za parkování.
A radši na péči o své krásky najmu někoho, koho znám.
Jsem Harriet M. Welschová, těší mě.
Tvá matka to povolila, pokud doděláš všechnu práci.
Asi víš, co to znamená.
Práci? No jo, vrhnu se na ni.
Provedu tě svým sídlem.
U koupelny vždy zalomcuj klikou. Kuchyňský kout je tam.
A tady z hromady drátů splétám ptačí klece.
S mámou vaše ptačí klece máme moc rády. Proč ale mají zámek?
Nejen aby ptáci nemohli ven. Ale aby potíže nemohly dovnitř.
Pokud jde o potravu pro kočky, mé krásky milují tuhle značku.
A protože mám koček spoustu, zjednodušil jsem to.
Všechny černé jsou Bobby,
všechny zrzavé jsou Tommy
a mourovaté jsou Geraldiny.
A co ta flekatá, ta tříbarevná kočka?
To je Ray. A ta je jen jedna.
A Harriet, musíš vědět něco moc důležitého.
Jeden muž z odchytové služby mi chce kočky odebrat.
Když uslyšíš klepání, jukni kukátkem.
Když uvidíš muže v hnědém klobouku, nepouštěj ho dovnitř, ano?
Se mnou jsou kočky v bezpečí, pane Withersi.
Ach, to rádi slyšíme. Že ano, krásky moje?
Do sedmi budu zpátky.
Moc neteskněte.
Dámy a kocourové, packy nahoru, kdo chce začít lehkým slíděním?
Já taky.
Tři, dva, jedna.
Nejlepší hodiny na světě.
Osamocená vidličko, salutuji ti.
No tohle! Pan Withers má rodinu.
Proč asi ta fotka leží.
- Uhni, ty stará rašple! - Nebo co?
Ticho!
Musí se dát nějak…
Jak to říkala?
„V širém vesmíru
si připadáte doopravdy sami, doopravdy pokojně.“
Systémy běží, kapitánko Harriet. Jsme v kočkosféře.
Výborně, první důstojníku Rayi. I vy, posádko.
Kapitánko.
Konečně si vychutnám všechen ten klid, o kterém jsem tolik slyšela.
Kapitánko, pardon, ale musím nahlásit,
že jste před hodinou měla být u Janie.
Dům Janie! Ten vědecký projekt!
Ahoj Janie. Jo, já vím. Omlouvám se.
Já vím. Můžeme to udělat později?
Dělám zrovna něco u pana Witherse a…
Chceš přijít sem? Tak jo, uvidíme se.
To je odvaz.
Ahoj. Ahoj. Ahoj.
Jak rozezná tolik koček?
Nuže, vašnosto, jsou tu Tommyoé, Bobbyové
a představuji vám Geraldiny.
Příteli, váš knír je vskutku úchvatný.
Děkuji, ctěný pane. Pěstím jej celé věky.
Tak dobrá, pardálové.
Následuje přehled denní agendy.
Čas na bramborové baterky!
Bramborová baterka.
Tak jo. Máme izolovaný drát, drobné, pozinkované plíšky, malinkou žárovku,
rukavice pro každou a dvě brambůrky.
Nechápu. Na co špinavý zemák, když baterie mají na každém rohu?
Říká se tomu konektivita. Propojit správné součásti, a něco…
…něco tak zprovoznit.
Je ti dobře, Čipero?
Jo. Nebojte. Jen slabá alergie na kočky.
Jen pokračuj, Janie.
Dobře.
Nejdřív vezmeš bramboru tak…
…takhle a jeden ten železný plíšek takhle.
Erteple jsou měkké.
Plíšek musíš zarazit, aby držel.
Měď na jedné straně a zinek na druhé ho tak… Hele.
Vrať mi ji.
Tak jo. Stačilo. Tohle není vědě nápomocné místo.
Cože? Je to tady super.
Koukni na Čiperu.
Nikdy mi nebylo líp.
Půjdeme ke mně domů.
Nemůžu. Mám panu Withersovi hlídat kočky.
Projekt ale musíme dodělat teď.
No a co když nechci?
Co to má znamenat?
Znamená to, že jsem sem přišla, abych byla sama, tedy o samotě,
tedy bez vás dvou!
Fajn. Buď si sama.
Jdeme, Čipero.
Uvidíme se pak, Harriet.
Tak kde jsme to skončili? Hele, Rayi. Chytej.
Mám ji.
- A davy šílí. - Paráda! Jen tak dál!
Slyšíte ten bzučák?
Jistě. Příchozí komunikace z cizí lodi.
Další lidi? Neřešte to, důstojníku. Máme moc důležitou misi.
Dobře, ale vážně to jde na nervy. Že?
- Jo, na nervy. - Protivné.
Je to ten muž v hnědém klobouku. Odchytová služba.
To bylo jen tak tak. O fous.
Abychom byli vskutku sami,
pošlete nás do super extra, dvakrát extra, extra hlubokého vesmíru.
To je pořádně extra, pane.
První důstojníku, jste kočka, nebo myš?
Kosmonauti, na místa.
Páni. Teď jsme velmi daleko.
Nic mi není.
Žádná Země. Žádní lidé.
Nikdo ke špehování.
Mohla bych psát leda o tom, že není o čem psát.
Třeba mě povzbudí svačinka.
Ble! Kočičí žrádlo? Už mi nejspíš hrabe.
Haló? Je tam někdo?
Jen klid, Harriet M. Welschová.
Jsou to jen kočky. Jen vypadl proud.
A jako pravá špiónka jsi vždy připravena.
Kruci, baterie.
Odejděte!
Ta cizí loď nás vystopovala.
Důstojníku Rayi, dostaňte nás pryč!
Rayi? Bobbyové? Tommyové? Geraldiny?
Nechte nás být!
Harriet? Tady teta Gollyová. Pusť mě.
Teta Gollyová.
Janie a Čipera o tebe měli strach. Prosím, pusť mě. Chci pomoct.
No jistě, tak jako s mámou a talíři?
Nevěřím ti. Chci jen být sama!
Harriet, pamatuješ, co řekl John Donne?
„Žádný člověk není ostrov sám pro sebe, každý je kus nějakého kontinentu,
část nějaké pevniny.“
Mně můj ostrov vyhovuje, děkuji.
Mám tě.
Musel to být citát.
Vážně tě ráda vidím, teto Gollyová.
Harriet, kočky!
Ne!
Šest hodin? Pan Withers dorazí za hodinu.
Harriet, splašíme pár koček.
Říkali jsme si, že tě zkontrolujeme.
Dvě máme, ale aspoň deset jich běželo tudy. Jak kočičí cunami.
Počkat! Lidi, k tomu předtím…
Žebrat o milost můžeš pak.
Teď musíme pochytat kočky.
- Mám tě. - Hej.
Zůstaň stát.
Ruce pryč, muži v hnědém klobouku.
Je z odchytové služby.
Chce panu Withersovi zavařit, že má moc koček.
Cože?
Nejsem z odchytové služby. Jmenuji se Ray Withers.
Starší bratr Jima Witherse.
Starší bratr?
Ray? Jste ten starší chlapec z fotky, co jsem viděla v domě.
Ulevilo se mi, že má Jim pořád moje fotky.
Když jste jeho bratr, proč na něj bušíte?
To je na dlouho.
Tak dlouho se snažím dostat k Jimovi a promluvit si,
ale nepustí mě dovnitř.
Tys mě asi taky neměla pustit.
Když nám pomůžete najít kočky, bude to super otvírač dveří.
Co vy na to?
Počítejte se mnou.
Ani za bambilión let bych neuhodla, co se stalo potom.
Je tahle vaše?
Měla jsem lidi za sobce.
Ale teď se všichni moc snažili pomoct úplně cizímu člověku.
Hej!
Promiňte, pane.
To je od vás moc milé, pane.
S pomocí všech jsme našli všechny kočky.
Až na jednu.
Kde je Ray?
Harriet!
Fleky.
Tam!
Nic tam nevidím.
Janie, máš ještě vše na výrobu baterky?
Hrál Albert Einstein na housle?
Hrál. Ale jeden problém. Ray vzal všechny brambory.
Ray, kočka.
- Půjde to s těmihle? - Děkuji, pane.
Není zač, paní.
Snad to vyjde.
Tamhle!
Konektivita.
Jsem tak rád zase doma se všemi svými… kráskami.
Ahoj Jime.
Co tu dělá, Harriet? Nemělas nikoho pouštět.
Jen s vámi chce mluvit.
Já s ním nemluvím.
Jime.
To je můj dům, můj život.
A chci být sám se svými kočkami. Ostatní jděte.
Pane Withersi, promiňte ten vpád, ale přišli jsme Harriet na pomoc.
Jime, prosím.
Máma je pryč už čtyři roky.
Nemusíš dál v tichosti trpět.
Promluvme si. Můžeme to překonat spolu.
Vy jste ho tiše přehlížel čtyři roky?
To předčí můj rekord.
Po matčině smrti jsem chtěl jen být sám.
Mít svůj prostor. Po pravdě jsem ale nikdy nebyl osamělejší.
To vám prostor může způsobit, pane Withersi. Zažila jsem to.
Chybíš mi, Rayi. A chybí mi i máma.
Oběma by se nám hodila pomoc.
Díky, Harriet.
Pan Withers mi vyrobil tuhle krásnou klec.
Celý den jsem si říkala,
že budu šťastná, jen když uniknu z tohoto světa.
Teď ale myslím, že prostě musíte svět pustit dovnitř.
Já chci prostě být. Ty chceš prostě být.
My chcem prostě být.
Já si nenechám… Ty si nenecháš…
My si nenecháme poroučet.
A pomáhat se snažím vždy svému okolí.
Usmívám se
a pravdu říkat chci.
Já chci prostě být. Ty chceš prostě být.
My chcem prostě být.
Já si nenechám… Ty si nenecháš…
My si nenecháme poroučet.
A já budu si, kým zamanu si,
řeči nechte si.
Já chci prostě být. Ty chceš prostě být.
My chcem prostě být.
Ne, neostříhám se
oblíkám se, jak chci,
já ráda mám, když sama sebou jsem.
Já si nenechám… Ty si nenecháš…
My si nenecháme poroučet.
Překlad titulků: Jiří Sailer