Dobre. Ste pripravené?
Opakuj po mne. Ja, Janie Gibbsová...
Ja, Janie Gibbsová...
...prisahám, že ale že nikdy nebudem chodiť na tanečnú.
Ja, Harriet...
Zvládnem to. Napísala som to.
Ja, Harriet M. Welschová, prisahám, že ale že nikdy nebudem chodiť na tanečnú.
A teraz si môžete podať ruky.
Hej.
Túto prísahu vyhlasujem za posvätnú.
Nikto nebude chodiť na tanečnú.
Nikdy, ale že nikdy!
Naháňačka! Si to!
Tú prísahu som vymyslela pred rokmi,
aby sa z nás s Janie nikdy nestali tie „mladé dámy“,
aké z nás chceli mať mamy.
Odvtedy naše mamy vyskúšali všetky možné taktiky, aby nás zlomili.
Kázanie.
Dospievaš
a súčasťou tohto nádherného rozkvitnutia je naučiť sa tancovať.
Pocit viny.
O mňa sa neboj.
Nevadí mi byť jedinou mamou,
ktorej dcéra je drevo na tanečnom parkete.
- Úplatky. - Kto chce šteniatko?
SVET ŠTENIATOK
Dvojitú silu.
Takto to vždy bolo.
Mladé dámy chodia do tanečnej školy.
Nikdy!
Táto prísaha nás roky držala pokope.
Uchránila nás pred svrbiacimi pančuchami a boľavými podpätkami,
ale tento rok nás skoro rozdelila.
Len chcem byť Len chceš byť
Len chceme byť
Budem tým, kým chcem byť
Som nezávislá
Nie, vlasy si neostrihám
A budem nosiť, čo chcem
Mám rada, keď som sama sebou
Nechcem byť Nechceš byť
Nechceme, aby nám prikazovali
„Čestné netanečnícke“
Špiónka Harriet
PODĽA L. FITZHUGHOVEJ
Všetko sa to začalo pri jedení môjho 2 022. sendviča
s paradajkami a majonézou.
Och, miláčik.
To je ale zábava.
Harriet. Snáď nerobíme veľký rámus.
Len si s ockom užívame krátky valčík.
To je ale zábava!
- Pridáš sa? - Je to veľmi ľahké. Len...
Viem, kam tým mierite. A už po stýkrát,
zložila som prísahu, že nebudem chodiť na tanečnú.
Vieš, nejde len o tanec.
Ide aj o správanie a držanie tela.
To, ako sa hýbeš, mi robí obavy, Harriet.
Rýchlo. Presne tak sa hýbem. Rýchlo.
- A pozri na to oblečenie. - A?
Ľudia si pomyslia, že vychovávam nejakého ufúľanca.
Fakt je to zábava, zlatko.
Prinajmenšom sa nemáš prečo hnevať.
Tento rok sa tomu nevyhneš.
Vždy si o sebe mysleli, že sú takí zlatí.
Tanečná škola?
Ešte raz mi povedz, prečo je to taká katastrofa.
Lebo neznášam tie šatočky, pančuchy a topánky.
Cítim sa v nich ponižujúco.
A soboty sú najdôležitejším dňom špionáže a špión by nikdy nechodil na tanečnú.
Ale chodil.
Harriet, prečo si špiónka?
Chcem byť spisovateľkou.
No aby si bola spisovateľka, musíš všetko vidieť a vedieť.
A aj tancovať.
Radšej by som jedla z podlahy.
Cítim sa tak elegantne.
Míňaš toľko času a energie tým, že sa o tom so svojou mamou hádaš.
Nebolo by jednoduchšie ísť tam?
Ktovie, ak sa ti tam nebude páčiť, možno tam už nebudeš musieť ísť.
Počkať, takže chceš ísť na tanečnú?
Iba na jednu hodinu.
Vypočuj si toto.
Pôjdeme na hodinu a ty vymyslíš geniálny spôsob, ako ju narušiť.
Veď si bláznivá vedkyňa.
Som vedecká vedkyňa.
Jasné. Ale pointou je, že nás vykopnú
a celé to bude totálna katastrofa,
takže nás tam naše mamy už nikdy neprihlásia.
Takže by si chcela pridať nestabilný prvok do, povedzme,
stabilnej látky, napríklad kypriaceho prášku.
Presne.
To nemôžem.
Čože? Prečo?
Zložili sme prísahu, že nikdy, ale že nikdy, nepôjdeme na tanečnú.
Bude to iba jedna hodina.
Ak porušíš prísahu, zaplatíš za to.
Pozri, ak by sa prísahy nemohli porušiť,
prečo by vymysleli spätné prísahy?
Raz, dva, tri. Raz, dva, tri.
Naši rodičia sa spolčili. Toto skúšali aj naši.
Raz, dva, tri.
Harriet, som rada, že si tu. S pánom Gibbsom tancujeme valčík.
Nechcete sa pridať?
No poď, Janie. Je čas, aby si sa naučila pár dobrých mravov.
Raz, dva, tri. Raz, dva, tri.
Raz, dva, tri.
Dobre, dobre, už stačí. Pôjdem na tanečnú.
Svrbí to. Prečo to svrbí? Tie šaty vyrobili z mravcov.
Cítim sa ako pudlík.
Toto je najhorší deň môjho života.
O chvíľu bude po ňom. Pripravená na spätnú prísahu?
Tanečnú na chodiť nebudem nikdy že ale že prisahám, Welschová M. Harriet, ja.
Tanečnú na chodiť nebudem nikdy že ale že prisahám, Gibbsová Janie, ja.
Naša prvá spätná prísaha. Točí sa mi hlava.
Akoby som mala kopytá. Kto v tom vie chodiť?
No jasné.
Dovolil vám niekto pozerať sa na mňa?
Ticho, deti!
Som pán Dubois, váš učiteľ tanca.
Ako sa voláte?
Harriet M. Welschová.
Mám rád výzvy.
Uvoľnite plecia.
Ruku máte prinízko.
Nohy na šírku ramien.
Výborne, slečna Hawthornová.
Toto je ten postoj a hovorí sám za seba.
Prečo? Už len postoj človeka vám napovie veľa.
O sebavedomí, triede, láskavosti, duchu...
Rýchlejšie by vymenoval tie veci, ktoré o tebe postoj nenapovie.
Slečna Welschová, vystrite sa. Nie ste zvonár u Matky Božej.
Nepomôžem si. Pinky je príliš nízky. Musím sa zohnúť.
Výborne, slečna Gibbsová.
Čo to robí? Prečo sa usmieva?
Vtedy som si uvedomila, že je to súčasť jej plánu.
Jasné. Chce byť učiteľov maznáčik, získať si
jeho dôveru a potom to vyhodiť do vzduchu zvnútra.
Už to bola iba otázka času.
Raz, dva, tri. Raz, dva, tri. Raz, dva, tri.
Problémom bolo, že jej plán trval pridlho.
Janie.
Harriet!
- Čo? - Stúpaš mi po nohách.
Slečna Welschová.
Mám vyrovnaný chrbát.
Predbehli ste dobu. Nechajte sa viesť pánom Bielohlávkom.
Za to môžu tie rukavice.
Svrbia ma z nich ruky a ťahá sa to až do nôh.
Prestaňte!
Nemôžete si dať dole rukavice.
A čo bude s tým svrbením?
Nemajú byť pohodlné, slečna Welschová.
Majú vás chrániť pred špinavými, upotenými a zavírenými ručiskami vášho partnera.
Preberám to tu, Fialové ponožky.
Už nevydržím ani minútu.
Aký je plán?
Neviem to vysvetliť.
- Potom je plán príliš komplikovaný. - Asi mám rada tanec.
Nie, nemáš.
Áno, mám.
- Neznášala si ho. - Lebo som to neskúsila.
Slečna Welschová, okamžite sa vráťte k partnerovi.
- Poď, Pinky. - Ale viesť mám ja.
Tak ma veď. Tadiaľ.
Janie. S tou prísahou si mala pravdu. Porušiť ju bola...
Otočka späť, otočka späť!
...veľká chyba. Chcem ju obnoviť. Mohli by sme vymyslieť...
Pozerajte sa, kam idete.
Zakázala si mi pozerať sa na teba.
Spätná-spätná prísaha. Zložme ju.
Nie, som rada, že sme tú prísahu porušili.
Inak by som nikdy neskúsila tanec.
Ale... Poď sem, ty!
Slečna Welschová!
Na rozdiel od iných mladých dám vediete a nenechávate sa viesť!
Čože? Iba chlapci môžu viesť? Prečo?
Takto to bolo vždy, lebo chlapci sú väčší a silnejší.
Ale ona je dvakrát taká veľká ako ja.
Vyrastieš.
Nestretli ste môjho ocka.
Nie je to fér. Aj dievčatá môžu viesť.
Však, Janie?
Dobre, na Janie sa teraz nemôžem spoľahnúť.
Ale keď uvidí, čo chystám, podrží ma.
Poďte, uvoľnite sa! Nemáme pravidlá.
Dievčatá môžu viesť a nepotrebujete partnera
a ani pľuzgiere!
Okamžite prestaňte s tými hlúposťami!
Nie sú to hlúposti, pán Dubois. Toto je revolúcia!
Zabudnite na okovy tradícií. Vyjadrite sa.
Vieš, že to chceš, Beth Ellen.
Pinky?
Tam sa ruky nedávajú, pán Bielohlávok. Okamžite si ich umyte.
Janie?
Sport, potrebujem tvoju pomoc.
Hej, som uprostred tréningu.
Ale ja potrebujem držiteľa prísah.
Sekundu.
Tréner, musím ísť na záchod.
Tak poď. Knihu prísah mám naspodku skrinky.
Nie je tu. Povedal si, že tu bude.
Tajná priehradka. Pekné.
Dobre, Sport, počúvaj.
Zložila som spätnú prísahu a bola to veľká chyba.
- Teraz musím nájsť... - Sport, vráť sa.
Musím späť na tréning.
Hej, našla si niečo, čo pomôže?
Nie.
Kto bol vaším svedkom pri spätnej prísahe?
Pri spätnej prísahe nemusí byť svedok. Či hej?
Áno, musí. Strana 27, článok štyri, časť B.
Sport, obrana!
Janie.
Čo tu robíš ty, Sport?
Musíme sa porozprávať.
„Pri každej prísahe, aj pri spätnej, treba svedka.
Bez neho neplatí. Z toho dôvodu...“
Naša spätná prísaha neplatila.
Hej. Žiadna tanečná. Nikdy, ale že nikdy.
- Ale už sme začali. - Musíte sa z toho vyvliecť.
Navrhujem, aby sme tam šli, úplne sa zbláznili a nadobro nás vykopli.
Potom už tá prísaha nikdy nebude ohrozená.
Alebo by sme mohli vrátiť našu spätnú prísahu a Sport by bol svedkom.
Nie, ak to tak urobíme, potvrdíme pravidlo, že dievčatá nevedú.
Naozaj to chceš?
Dobre. Prísaha je prísaha.
Slečna Welschová, oceňujem, že ste sa prispôsobili.
Tak aký je plán?
Nech ťa Pinky pozve do tanca.
Pinky, pozvi ma do tanca.
- Dobre. Je to pasca? - Pinky!
Zatancuješ si so mnou?
Bude mi potešením.
Poddala sa radosti z tanca. Vždy sa to stane.
Teraz čo?
Nasaďte si ich!
Tie baktérie.
Tá hrubosť!
Horor!
Vedel som, že je to pasca.
Vy dve. Odchod.
Videla si jeho tvár?
Nezájdeme na vaječný krém?
Na špiónsku cestu idem až o 16.00.
Je tanec taký strašný?
Či je strašný len preto, že si v ňom zlá, a ja dobrá?
Je strašný pre milión dôvodov.
Hlavne preto, že dievčatá musia nasledovať chlapcov.
Ako s tým môžeš súhlasiť?
Lebo som na to zvyknutá.
Ty vždy vedieš a ja ťa nasledujem. Mám toho plné zuby.
Nie vždy vediem.
Ale áno.
Povedala tá, ktorá odišla a nechala tu stáť svoju najlepšiu kamošku.
Aby som nemyslela na to s Janie,
šla som špehovať pána Withersa a jeho 26 mačiek.
Škoda, že moja myseľ nespolupracovala.
Viete, prečo ste všetky moje najlepšie kamarátky?
Prečo?
Lebo ma vždy počúvate, veríte mi
a ani o sto rokov by ste nešli na tanečnú.
Nechcem byť verná. Ty vždy vedieš.
Ja chcem tancovať.
Prečo musí byť stále všetko po tvojom?
Áno.
Nie vždy vediem. Či áno?
Rada by som nasledovala Janie. Šla by som za ňou hocikam.
Teda, neskočila by som z útesu. Tanečná je útes, kam za ňou nepôjdem.
Teda, tanečná je útes, z ktorého by som za Janie neskočila.
Tak je to povedané správne, ale znie to čudne.
Ahoj, Harriet.
Môžem hovoriť s Janie?
Nechce s tebou hovoriť.
A potom, čo si predviedla na tanečnej, sa nečudujem.
Tak dobre.
Pani Gibbsová mňa a Janie nerozdelí.
Ide o naše priateľstvo.
Musíme si to vyrozprávať. Vysvetlila by som jej,
že viesť je ťažké, ale môže viesť ona.
Fíha. Je naozaj dobrá.
A takú šťastnú som ju ešte nevidela.
Vedela som, čo musím urobiť, a vôbec sa mi to nepáčilo.
Raz, dva, tri. Raz, dva, tri. Raz, dva...
- Slečna Welschová? Už som vám povedal... - Všetko to bol môj nápad.
Janie nechcela skaziť vašu hodinu. Prinútila som ju.
Čo to máte oblečené, prepána?
- Musíte ju prijať späť. - Nie.
Prosím. Miluje tanec a je v ňom fakt dobrá.
Povedal som nie.
Urobím čokoľvek.
Čokoľvek?
Ak sa chcete dohodnúť, nikdy nepoužite slovo „čokoľvek“.
Je pokrčená. Začnite odznova.
Dobrou správou je, že pán Dubois na ďalší deň prijal Janie späť.
Ahoj.
To, ako som prinútila pána Duboisa prijať ťa späť, bolo celkom dobré, že?
Chcela som povedať, že to predtým
ma mrzí.
Prestanete s tými kecami?
Na ruky mi pomaly skáču baktérie.
Myslela som si, že ospravedlnenie všetko vyrieši.
Ale asi to neplatí vždy.
Keď nastal čas tanečného predstavenia,
slušne som sa usadila v publiku. Budem citovať starého dobrého pána Duboisa,
keď poviem, že som sa poddala radosti z Janienho tanca.
Tie rukavice som žehlila ja.
Čo je?
Kiežby si bola na parkete.
Tanečná.
Jediná dobrá vec na nej bola, že Marion nebola najlepšia.
Najlepšia bola Janie.
Slečna Welschová, zatancuješ si so mnou?
Čože?
Janie, čo to robíš?
Pozývam Harriet do tanca.
Nemôžem. Tanec mi nejde.
Aspoň raz nechaj viesť mňa.
Bude mi potešením.
Nie! Slečna Welschová, slečna Gibbsová. Prestaňte!
Pani Welschová! Pani Gibbsová!
No aspoň tancujú.
To je pravda.
Harriet, stúpaš mi po nohách.
Vravela som, že mi to nejde.
Hej, rozmýšľala som, a chcem zložiť ďalšiu prísahu.
Že už nebudeme mať ďalšie prísahy?
Čítaš mi myšlienky.
Slečna Hansenová! Čo to robíte?
Pán Bielohlávok!
To je jedno. Do toho, tancujte. Len si nedávajte dole rukavice.
Ole Golly mala pravdu.
Ak chcete byť spisovateľom, musíte vedieť všetko.
Síce som sa nikdy nenaučila poriadne tancovať,
no naučila som sa niečo lepšie.
Najlepší priateľ musí vedieť kedy viesť a kedy nasledovať toho druhého.
Preklad titulkov: Jessica Mona Youssefová