Gerai. Pasiruošusios?
Kartokite. Aš, Džeinė Gibs...
Aš, Džeinė Gibs,
prisiekiu niekada gyvenime nelankyti šokių pamokų.
...prisiekiu niekada gyvenime nelankyti šokių pamokų.
Aš, Harieta...
Pati žinau. Juk aš ją parašiau.
Aš, Harieta M. Velš, prisiekiu niekada gyvenime nelankyti šokių pamokų.
Galite pradėti rankų paspaudimą.
Taip.
Šią priesaiką skelbiu šventa.
Jokių šokių pamokų.
Niekada gyvenime!
Paliečiau, tu gaudai!
Prieš kelerius metus aš sugalvojau šią priesaiką,
kad mes su Džeine netaptume „mažomis ledi“,
kuriomis mūsų mamos norėjo paversti mus.
Nuo tada mūsų mamos ėmėsi visų įmanomų priemonių, kad pamirštume šią priesaiką.
Jos pamokslavo.
Tu augi.
Ir nemokėdama šokti negalėsi sužydėti visomis spalvomis.
Bandė įpiršti kaltę.
Dėl manęs nesijaudink.
Aš ištversiu būdama vienintele mama pasaulyje,
kurios duktė šokių salėje nežino ką daryti.
- Siūlė kyšius. - Kas nori šuniuko?
Suvienijo jėgas.
Taip buvo ir bus.
Jaunos panelės turi lankyti šokių pamokas.
Niekada!
Ilgus metus ši priesaika mus vienijo.
Mes išvengėme niežulį keliančių timpų ir siaubingų batelių su kulniukais,
tačiau šiemet mes vos neišsiskyrėme.
Aš noriu Tu nori
Mes norim
Aš būsiu, kuo aš noriu būt
Mano autonomija
Ne, nesikirpsiu plaukų
Ir rengsiuosi kaip noriu
Man patinka būti savimi
Aš nenoriu Tu nenori
Mes nenorim Kad mums aiškintų ką daryt
„Prisiekiu niekada nešokti“
PAGAL LUIZOS FITSJU KNYGĄ
Viskas prasidėjo man atsikandus eilinio 2 022-o
sumuštinio su pomidorais ir majonezu.
Ak, mielasis.
Kaip smagu.
Harieta. Tikiuosi, mes nesmarkiai triukšmaujame.
Mes su tavo tėveliu mėgaujamės valsu.
Kaip smagu.
- Prisijungsi? - Jį lengva išmokti. Tiesiog...
Žinau, kur tai veda. Milijoninį kartą sakau,
aš prisiekiau kojos nekelti į šokių mokyklą.
Tai ne tik šokis, suprask.
Tai - manieros, laikysena.
Mane neramina tai, kaip tu judi, Harieta.
Greitai, štai kaip aš judu. Greitai.
- Tik pažvelk į savo drabužius. - O kas?
Žmonės manys, kad auginu regi muzikos gerbėją.
Dukrele, tai - išties smagu.
Ar bent jau neverta taip smarkiai priešintis.
Šiais metais tu neišsisuksi.
Jiems atrodė, kad jie - baisiai šaunūs.
Šokių mokykla?
Primink man, prašau, kodėl tai pasaulio pabaiga?
Nes aš nekenčiu suknelių, pėdkelnių ir batelių.
Tie drabužiai mane žemina.
Be to, šeštadienis - šnipinėjimo metas,
o šnipė tikrai nesimokytų šokti.
Dar ir kaip mokytųsi.
Harieta, kodėl tu šnipinėji?
Kad būčiau rašytoja.
O tam, kad būtum rašytoja, turi viską matyti ir žinoti,
įskaitant ir šokius.
Verčiau grindis laižyčiau.
Jaučiuosi tokia elegantiška.
Klausyk, priešintis mamai tau kainuoja daug energijos ir laiko.
Ar nebūtų paprasčiau tiesiog sutikti?
Kas žino? Jei tau nesiseks, gal jie atstos?
Pala, tai jau nori eiti į šokių pamokas?
Tik į vieną.
Išklausyk mane.
Mes nueisim, o tu sugalvosi kokį genialų būdą sugadinti pamoką.
Juk tu - išprotėjusi mokslininkė.
Aš esu mokslo mokslininkė.
Žinoma. Svarbiausia tai, kad mus iš ten išspirs,
visas sumanymas virs viena liepsnojančia bėda,
o mūsų mamos užmirš tas šokių pamokas amžiams.
Tai tu nori į nestabilią medžiagą, sakykim, actą,
pripilti stabilią medžiagą, sakykim, sodą.
Būtent.
Nieko nebus.
Ką? Kodėl?
Mes prisiekėme nė kojos nekelti į šokių mokyklą.
Tik vieną pamoką.
Sulaužysi priesaiką, teks sumokėti.
Jei priesaikų niekas niekada nelaužytų,
nebūtų tokio dalyko, kaip priesaikos panaikinimas.
Vienas, du, trys. Vienas, du, trys.
Mūsų tėvai susimokė. Maniškiai darė tą patį.
Vienas, du, trys.
Harieta, kaip gerai, kad tu čia. Mes su ponu Gibsu valsuojam.
Prisijunkite ir jūs, mergaitės.
Nagi, Džeine. Metas išmokt kelis taktus.
Vienas, du, trys. Vienas, du, trys.
Vienas, du, trys.
Gerai jau, pakaks. Nueisiu į šokių mokyklą.
Niežti. Kodėl taip niežti? Ar ji pasiūta iš skruzdžių?
Jaučiuosi kaip pudelis.
Blogiausia diena gyvenime.
Ji greit baigsis. Pasiruošusi priesaikos panaikinimui?
Visada gyvenime lankyti šokius, niekada neprisiekti, Velš. M. Harieta, aš.
Visada gyvenime lankyti šokius, niekada neprisiekti, Gibs Džeinė, aš.
Pirmasis mūsų priesaikos panaikinimas. Net galva svaigsta.
Kaip kanopos. Kas gali su jais vaikščioti?
Tikrai.
Kas jums leido į mane žiūrėti?
Tylos, vaikai!
Aš - ponas Diubua, jūsų šokių mokytojas.
Kuo jūs vardu?
Harieta M. Velš.
Mėgstu iššūkius.
Atpalaiduokite pečius.
Rankos - per žemai.
Kojos pečių plotyje.
Puiku, panele Hotorn.
Štai teisinga laikysena. Labai iškalbinga.
Vos pažvelgęs į žmogaus laikyseną, galiu daug ką apie jį pasakyti.
Apie jo pasitikėjimą, klasę, gerumą, dvasią...
Būtų trumpiau, jei pasakytų, ko jis negali pasakyti.
Panele Velš, išsitieskite. Juk jūs - ne Paryžiaus katedros kuprius.
Kitaip negaliu. Pinkis - žemas. Privalau susilenkti.
Šaunuolė, panele Gibs.
Kas čia dabar? Ko ji šypsosi?
Tada supratau, kad ji tai daro tyčia.
Žinoma. Įsiteik mokytojui,
įgauk jo pasitikėjimą, o tada sugriauk viską iš vidaus.
Tai - tik laiko klausimas.
Vienas, du, trys. Vienas, du, trys.
Bėda ta, jog Džeinės planas truko per ilgai.
Džeine.
Harieta!
- Ką? - Tu mindai man kojas.
Panele Velš.
Mano nugara - tiesi.
Jūs skubate. Tegu ponas Vaithedas veda.
Tai dėl pirštinių.
Man nuo jų niežti rankas, todėl trūkčioja kojos.
Stokite!
Jokiu būdu nenusimaukite pirštinių.
O ką daryt su niežuliu?
Jos skirtos ne patogumui, panele Velš.
Jos apsaugo jus nuo purvinų ir drėgnų jūsų partnerio rankų.
Violetinės kojinės, aš įsiterpsiu.
Aš daugiau nebegaliu.
Koks tavo planas?
Nežinau, kaip tau tai paaiškinti.
- Tada reikia paprastesnio plano. - Man patinka šokti.
Ne, nepatinka.
Patinka.
- Bet juk tau niekada nepatiko. - Nes niekada nemėginau.
Panele Velš, grįžkite prie savo poros.
- Eikš, Pinki. - Bet vesti turiu aš.
Tai vesk. Ten.
Pst, Džeine. Tu teisi dėl priesaikos. Laužyt ją...
Suk atgal, atgal!
...labai blogai. Aš noriu ją atnaujinti. Gal sugalvokime, kaip...
Žiūrėk, kur eini.
Bet juk pati neleidai žiūrėti į tave.
Priesaikos panaikinimo panaikinimą. Padarom?
Ne. Man gerai, kad mes ją panaikinom.
Nebūčiau pamėginusi šokti.
Bet... Ateik čia.
Panele Velš!
Jūs vėl vedate, o ne sekate, kaip pridera mergaitėms.
Ką? Tik berniukai gali vesti? Kodėl?
Taip buvo visada, nes berniukai - didesni ir stipresni.
Bet ji - kone dvigubai už mane didesnė.
Tu užaugsi.
Jūs mano tėčio nematėt.
Tai - nesąžininga. Mergaitės irgi gali vesti.
Tiesa, Džeine?
Gerai, tą akimirką iš Džeinės palaikymo nesulaukiau.
Bet kai ji pamatys, ką padarysiu, tikrai palaikys.
Liaukitės, atsipalaiduokit. Jokių taisyklių.
Mergaitės gali vesti, kam tie partneriai?
Ir pūslių nereikia!
Tučtuojau baik tas nesąmones.
Tai - ne nesąmonės, pone Diubua. Tai - revoliucija!
Išsivaduokite iš tradicijų pančių. Išreikškite save.
Bete Elen, žinau, kad to nori.
Pinki?
Negalima ten kišti pirštų, pone Vaithedai. Nusiplaukite rankas.
Džeine?
Sportai, padėk man.
Man dabar - treniruotė.
Bet man reikalingas priesaikos liudininkas.
Sekundę.
Treneri, man reikia į tualetą.
Eikš. Priesaikos knyga - spintelėje.
Jos čia nėra. Sakei, kad ji - čia.
Slaptas skyrelis. Geras.
Sportai, paklausyk.
Aš panaikinau priesaiką, ir tai - labai blogai.
- Dabar turiu rast... - Sportai, kur tu?
Turiu grįžt į treniruotę.
Radai ką?
Ne.
Kas buvo jūsų priesaikos panaikinimo liudininkas?
Tam nereikia liudininkų. Juk taip?
Reikia. Dvidešimt septintas puslapis, ketvirtas skyrius, B punktas.
Sportai, ginkis!
Džeine.
Sportai, ką tu čia veiki?
Reikia pakalbėti.
„Kaip ir pati priesaika, jos panaikinimas taip pat turi vykti prie liudininko.
Be jo, panaikinimas negalioja. Todėl...“
Mūsų priesaikos panaikinimas negalioja.
Taip. Jokių šokių pamokų. Niekada.
- Bet mes jau pradėjom šokti. - Turime surasti išeitį.
Siūlau grįžt į pamoką, ką nors pridirbti ir būti išmestoms visiems laikams.
Tokiu būdu priesaika nebus pažeista.
Arba galime panaikinti priesaika, nes Sportas gali būti liudininku.
Ne, tokiu atveju mes palaikysim taisyklę, kad mergaitės negali vesti.
Ar tu to tikrai nori?
Gerai. Priesaika yra priesaika.
Panele Velš, šaunuolė, kad pakeitėte požiūrį.
Tai koks planas?
Tegu Pinkis pakviečia tave šokiui.
Pinki, pakviesk mane šokiui.
- Gerai. O tai - spąstai? - Pinki!
Ar galiu tave pakviesti šokiui?
Žinoma.
Šokio žavesys ją užvaldė. Kaip ir visas kitas.
Ką darom?
Prašyčiau užsimauti!
Bakterijos.
Kaip bjauru!
Siaubas!
Taip ir maniau, kad tai - spąstai.
Jūs abi - lauk.
Matei jo veido išraišką?
Eime pasmaližiauti?
Šnipinėti eisiu tik 16 val.
Negi šokiai - taip blogai?
Ar todėl, kad tau nesiseka, o man sekasi?
Jie - blogai dėl milijono priežasčių.
Bet iš esmės todėl, kad berniukai - vadovauja.
Kaip gali su tuo taikytis?
Nes aš pripratusi.
Tu visada vadovauji, o aš paklūstu. Ir man tai įgriso.
Aš ne visada vadovauju.
Visada.
Pasakė mergaitė, palikusi savo geriausią draugę.
Tam, kad negalvočiau apie Džeinę,
nuėjau šnipinėti pono Viterso ir jo 26 kačių.
Deja, mintys manęs neklausė.
Ar žinote, kodėl jūs visos - geriausios mano draugės?
Kodėl?
Nes jūs esat labai paklusnios
ir niekada gyvenime neisite į šokių pamokas.
Aš nenoriu būti paklusni. Tu visad vadovauji.
Aš noriu šokti.
Kodėl mes visad turim daryti taip, kaip tu liepi?
Taip.
Aš juk ne visada vadovauju. Tiesa?
Mielai leisčiau būti vedama Džeinės. Eičiau paskui ją visur.
Tik nuo uolos nešokčiau.
Šokis - kaip uola, nuo kurios nešokčiau Džeinės paskui.
Tiksliau, šokis - kaip uola, nuo kurios nešokčiau paskui Džeinę.
Sakinys - taisyklingesnis, bet vis tiek keistai skamba.
Sveika, Harieta.
Ar galiu pakalbėti su Džeine?
Man regis, ji nenori su tavim kalbėti.
Po to, ką iškrėtei per šokių pamoką, aš ją suprantu.
Aišku.
Ponia Gibs neišskirs mūsų su Džeine.
Pavojus iškilo mūsų draugystei.
Mums reikėjo pasikalbėti, man - pasiaiškinti
ir pasakyti jai, kad ji gali šokti.
Ji išties puikiai šoka.
Tokios laimingos nesu jos mačiusi.
Žinojau, ką turiu padaryti. Ir tai man visai nepatiko.
Vienas, du, trys. Vienas, du, trys.
- Panele Velš? Juk liepiau jums... - Tai buvo mano sumanymas.
Džeinė nenorėjo sugadinti jūsų pamokos. Tai aš ją įkalbėjau.
Ką, po galais, tu vilki?
- Jūs turite priimti ją atgal. - Ne.
Prašau jūsų. Jai patinka šokti, jai tai sekasi.
Ne, pasakiau.
Aš viską padarysiu.
Viską?
Jei norite su kuo susitarti, nesutikite su žodžiu „viską“.
Suglamžyta. Iš naujo.
Gerai tai, kad ponas Diubua kitą dieną leido Džeinei ateiti į pamoką.
Labas.
Smagu, kad man pavyko įkalbėti poną Diubua tave priimti, a?
Tiksliau, norėjau pasakyti, dėl to
aš atsiprašau.
Gal galit nebeplepėti?
Mano rankos tepasi.
Maniau, kad atsiprašymas visada pataiso reikalą.
Bet tikriausiai ne visada.
Šokių rečitalio metu
mandagiai sėdėjau tarp žiūrovų ir, kaip sakė ponas Diubua,
leidausi užvaldoma Džeinės šokio žavesio.
Aš lyginau pirštines.
Kas nepatinka?
Norėjau, kad šoktum.
Ak, tie šokiai.
Gerai bent tai, jog čia Marijona tikrai nebuvo geriausia.
Geriausiai šoko Džeinė.
Panele Velš, ar galiu pakviesti jus šokiui?
Ką?
Džeine, ką tu darai?
Kviečiu Harietą šokiui.
Aš negaliu. Aš nemoku.
O tu leisk man vesti nors kartą.
Su malonumu.
Ne! Panele Velš, panele Gibs. Liaukitės!
Ponia Velš. Ponia Gibs!
Jos bent jau šoka.
Tiesa.
Karieta, tu mindai man kojas.
Juk sakiau, kad nemoku.
Žinai, aš čia pagalvojau. Noriu dar vienos priesaikos.
Prisiekti niekada daugiau nebeprisiekti?
Perskaitei mano mintis.
Panele Hansen! Ką jūs darote?
Pone Vaithedai!
Tiek to. Šokite. Tik nenusimaukite pirštinių.
Olė Golė sakė tiesą.
Jei nori būt rašytoja, privalai žinoti viską.
Ir nors aš taip ir neišmokau šokti,
bet išmokau svarbesnę pamoką -
geriausia draugė turi žinoti, kada vadovauti, o kada leistis vadovaujamai.
Išvertė Egidija Namavičė