Tuller du?
Oppfør deg pent, Harriet.
Den er så lilla!
Jeg ville heller spist gress enn å handle.
Men mor sa at enten var det ny jakke eller ingen jakke.
Og siden jeg hater å fryse...
Du skjønner.
Jeg ser ut som en plomme.
Neppe. Plommer er søte.
Prøv den neste.
Æsj!
Dum glidelås!
Går det bra der inne?
Spør henne.
Kom deg av, din jakke.
Jeg tror jeg lar være.
Den prøver å drepe meg.
Jeg kan hjelpe.
Jakkeframtida så dårlig ut helt til jeg så den.
Farge: marineblå. Stil: losjakke. Størrelse: barn medium.
Den var perfekt!
Jeg ante ikke at den ville føre meg
til mørke hemmeligheter, djevelske banansplitter
og en stirrekonkurranse for å se hvem som blunket først.
Frihet eller tyranni.
Jeg vil bare Du vil bare
Vi vil bare
Jeg skal være den jeg vil være
Min valgfrihet
Nei, jeg vil ikke klippe håret
Og jeg har på meg hva som helst
Jeg liker å være meg selv
Jeg vil ikke Du vil ikke
Vi vil ikke Bli fortalt hva vi skal gjøre
"Jakkeavstemning"
Spionen Harriet
BASERT PÅ BOKA AV LOUISE FITZHUGH
Før vi ser på den nye jakka
må du hilse på den gamle.
Jeg fant fredsmerket på toget. Den dekker over et møllhull.
Jeg gikk meg vill i Central Park.
Det er der piggene er fra.
De fleste flekkene kommer fra et sennepsuhell
da jeg krasjet med en pølseselger.
Vi har vært gjennom mye, og jeg har dårlig samvittighet for å forlate den.
Jeg vil aldri glemme deg, jakke. Se bort.
-Hva synes du? -Jeg vet ikke om den er 100% meg.
Gi den tid.
Ha det.
Når jeg løp eller gjorde brå bevegelser,
lagde den gamle jakka svisjelyder.
Denne jakka var stille som en skygge.
Med kragen oppe følte jeg meg som Jack London,
en forfatter du bør sjekke ut.
Han dro på eventyr oppe i nord.
Jeg sa til meg selv at hvis slepebåtkapteinen tutet,
var losjakka virkelig noe for meg.
Da jeg kom til skolen, elsket jeg den nye jakka.
Sånn man elsker en perfekt sang eller ei god bok.
Eller tomatsmørbrød delt på skrå.
Men som vanlig
ødela Marion Hawthorne alt.
Si at jakka ikke er laget av Smithers of London.
"Smithers of London".
Smithers of London
Du må ta den av med en gang.
Kan du ikke ha noe annet? Har du ikke 5000 jakker?
Dette er min eneste jakke.
Jeg gjør deg en tjeneste, Harriet.
Hvis du bruker den, vil folk tro du aper.
Men jeg visste ikke at du hadde samme jakke.
Du visste at det var min jakketype.
Det virker som du ikke liker meg, men jeg vet om hemmeligheten din.
Du vil være meg.
Jeg kjøpte jakken fordi den er helt, absolutt og utrolig...
Meg.
Meg!
Hvis du er så sikker, kan vi ha avstemning.
-Avstemning? -Er jakken helt deg eller meg?
Klassen kan bestemme.
Vinneren kan bruke jakka.
Jeg har en idé. Begge bruker jakka.
Så du kan være meg?
Jeg er ikke...
Kanskje det er du som vil være meg?
Jeg vedder på at du gjør det. Du gjør det!
Det er du som aper.
Jakkeavstemning? Hvorfor sa du ja til det?
Hva skulle jeg gjøre?
Marion sa at jeg prøvde å være henne.
Jeg kan vinne.
Du har aldri slått Marion i noe.
Jeg vet det.
Vet du hva? Det blir en dum popularitetskonkurranse.
Ja, for Marion.
Men jeg vinne ved å bevise at den eneste jeg aper etter,
er Harriet M. Welsch.
Au! Forsvinn, dumme duer.
Harriet, avstemningen er snart.
Hva sier du til at Marion Hawthorne sier at du aper?
Hva?
De sier at imitasjon er den ærligste formen for smiger.
Men i Harriets tilfelle
ville jeg foretrukket at hun sluttet å etterlikne meg
og heller prøvde å være seg selv.
Noen spørsmål?
Unnskyld.
Vi fikser det. Unnskyld!
Marion, kan du si hvorfor jakken er typisk deg?
Må jeg si mer?
Hvorfor er jakken typisk deg?
Fordi den har en hemmelig lomme til notatblokka mi.
Den har ekstra dype sidelommer
som er perfekte til ting jeg finner på gata.
De er et jakkelommemuseum.
Jeg har bare ei jakke, Marion, fordi det er bare ei som er typisk meg.
Hvor mange jakker har du?
Ei.
-Ei? -Jeg kvittet meg med resten.
Denne jakka er fra Smithers of London.
Smithers of London
Letingen er over.
-Å, så kult. -Ja, ikke sant?
"Jakten er over."
Hun har sikkert hundre jakker.
Du har rett. Vi trenger bare bevis.
Harriet. Pinky og jeg vil bare si at vi stemmer på deg.
Vi er lei av at Marion behandler oss som duster.
-Det var ikke vår skyld. -Vi kunne ikke for det.
Takk.
-Harriet! -Spre det.
Hei, dere.
Jeg har delt trinnet i grupper for å se hvordan folk vil stemme.
Sport forklarte at Marions velgergruppe består av to blokker.
De som vil være som Marion Hawthorne.
Vel, jeg vil ikke være som Marion.
Hun er seg, og jeg er meg og...
OK, jeg vil være som Marion.
Jeg vil også være som Marion.
Den andre gruppa var de som er redd Marion Hawthorne.
Jeg er redd for henne, men ikke så redd som de.
Her har vi de som kanskje stemmer på deg.
Det var den nye eleven som ikke visste noe.
Unnskyld, hva?
Så var det de som ikke bryr seg fordi en jakkeavstemning virker teit.
Ei jakke er ei jakke. Det er kaldt, du tar den på, og du er varm. Ferdig.
Så var det de uten noe å tape.
Tål det.
-Beth Ellen, da? -Hun virker alltid så trist.
-Vi kan få henne over på vår side. -Det hadde vært bra.
Hun vet sikkert hvor mange jakker Marion har.
Men hun henger alltid med Marion og Rachel.
Ikke i gym.
Jeg liker ikke å klatre i tau, men jeg liker å plinge i bjella.
Det er litt teit, men det gjør jeg også.
Ikke så teit som jakkeavstemningen, vel.
Beth Ellen, jeg trenger hjelp.
Jeg kan ikke.
Hva gjør du?
Hvor mange jakker har Marion?
Welsch! En i tauet om gangen!
Jeg kommer straks.
Hun sier hun har bare én, men det er ikke sant.
Jeg kan ikke, hun forstår at det er meg.
Du trenger ikke si noe. Jeg sier bare et tall.
Hvis det er mer, pling i bjella.
Er det mer enn ti?
Mer enn 20?
Welsch!
OK!
Takk, Beth Ellen.
Sår etter tauet.
Det er en stor sak, Bill. Marion snakker ikke sant.
Kilden min sier at hun har minst 20 jakker.
Beklager, Harriet. Jeg er journalist.
Jeg trenger mer bevis enn to pling i ei bjelle.
Hvis Bill Kilroy trengte bevis, var det bare én måte å få det på.
Men var det verdt det?
Oppdaget Marion meg, ville hun sladre til foreldrene mine.
Da ville jeg få husarrest på livstid eller bli satt i et Rapunseltårn.
Kanskje det var uviktig.
Når du er så heldig å finne ei jakke som er helt deg,
må du kanskje bare spørre deg selv:
"Hva ville Jack London gjort?"
Stille som en skygge.
Der er det.
En litt bedre vinkel.
Nesten der.
Bare litt lenger.
Jeg hadde ødelagt alt.
Men da jeg så Marions drepende blikk,
tenkte jeg på hva hun gjorde mot Pinky Whitehead og gutten med lilla sokker.
Det fikk meg til å lure på: Handlet avstemningen om mer enn meg?
Det er sent, Harriet.
Jeg tenker bare på noe.
Du kan tenke på dem uten å ligge i senga med den nye, dyre...
...revnede jakka.
Harriet, jeg lovet foreldrene dine at du skulle ta vare på denne.
Det er ikke en rift, det er en sak.
En sak?
En sak der jeg gjør verden trygg for Pinky og gutten med lilla sokker
og alle som er lei av å bli ertet av Marion Hawthorne.
Det er bare noe jeg må gjøre.
Fortell hvordan det går.
Ja. Ikke sant, jakke?
God tirsdag, Gregory skole.
Her er morgenmeldingene. Været fortsetter å være kaldt,
med mulighet for mer snø i ettermiddag.
Til lunsj i dag er det...
Vent, hvor ble den av?
Å, ja. Hamburger.
Dagens inspirasjonssitat kommer fra A.A. Milnes Kristoffer Robin
som sier: "Du er modigere enn du tror...
VELKOMMEN
...sterkere enn du virker
og skarpere enn du innbiller deg.
Du har ikke lov til å være her.
Det er krise.
Hei, dette er Harriet M. Welsch
med en beskjed til sjetteklasse.
Avstemningen i morgen handler ikke bare om jeg eller Marion får bruke jakka.
Den handler også om frihet.
Frihet fra at Marion behandler oss som duster.
Sammen har vi sjansen til å vise henne at vi fortjener respekt.
Frihet!
Losjakka er meg. Men den er dere også.
Vi står i dette sammen, og vi gjør det for én ting:
Frihet.
Harriet, det var så flott da du sa...
Jeg vil ikke være stille!
Ok, jeg skal være stille.
-Du satte meg fri. -Hva?
Jeg er ikke redd lenger. Jeg skal si det høyt.
Marion er en plage!
Hun liker broren min Phillip.
Han går i sjuende på St. Albans. Hun maser om ham hele tiden.
"Har han en kjæreste? Når har han bursdag? Kan jeg komme?"
Hun bruker meg bare.
Frihet!
Nå skjedde det.
Hei, Harriet. Hei, Carrie.
Jeg har talt opp stemmene. Jeg tror det kan gå.
Se.
Utrolig.
Janie, se.
Hvorfor? Det er over.
Nei, vi ligger likt.
Jeg fikk denne.
MARIONS FEST
Gjett hvem som har avstemningsfest
for hele klassen?
Hun prøver å bestikke alle. Det virker ikke.
Det er "lag din egen banansplitt"-fest.
Mine velgere kan motstå bestikkelser.
Det er uendelig mengde strø.
Marion kommer til å be meg be med broren min.
Da vil jeg si: "Nei, Harriet har satt meg fri."
Nei, Carrie, du må gå.
Og du må invitere Phillip.
Han skal bli mitt hemmelige våpen.
Han kommer.
Hallo, barn.
Hallo, Mrs. Hawthorne.
Kom inn, la meg ta jakkene deres.
Hvor da?
Harriet M. Welsch. Jeg hadde ikke ventet å se deg her.
Kan ikke si nei til uendelige mengder strø.
Nei.
Hei, Harriet.
Å, han er her!
Hei, Phillip.
Bra gjort.
Jeg tilbød ham banansplitten min.
Nå er det min tur.
La meg vise deg iskrembaren.
Bingo.
Vil du ha bevis, Bill Kilroy? Jeg skal gi deg bevis.
Carrie sa du likte musikk.
Her er den nye jukeboxen min.
Jeg vant den i talentkonkurransen.
Du vinner mye.
Svømming, bueskyting, turn.
Staving?
Jeg vant med ordet "onomatopoetikon".
Jeg kan stave det. O-N-O-M-A-T-P...
Nei, I... Vent.
Akkurat da traff sannheten meg med full kraft.
Jeg kom aldri til å slå Marion i noe som helst.
Noensinne.
Noen er bare født perfekte.
Andre er født feiginger som gjemmer seg i skap
mens de prøver å ta bilde av dumme jakker.
Hva?
Det var et kjærlighetsbrev fra Marion til Phillip.
Jeg måtte ha tatt Marions jakke.
Det var en feiltakelse,
men det kunne forandre historien.
Jeg måtte bare arrangere et hemmelig møte.
Hei.
Unnskyld. De lå i en stor haug, jeg tok feil.
Ser du etter dette?
Gi meg det.
Det kan jeg gjøre.
Eller jeg kan vise det til, skal vi se,
Phillip?
Nei, jeg gjør hva som helst.
Jeg kan trekke meg fra avstemningen.
Etter det skitne trikset med banansplittfesten
burde jeg trykke dette i skoleavisa.
Men jeg er ikke deg.
Lykke til med avstemningen.
Mener du det? Men jeg trodde...
Jeg vil vinne på ordentlig.
Det var en håpløs kamp.
Banansplitt vil alltid slå frihet.
Men jeg fikk noen små seire.
Frihet!
Frihet.
ÅPEN
Hei, vent!
Hva?
Jeg vil bare si unnskyld for at jeg sa at du apte.
Ingen er som deg, Harriet M. Welsch.
Ingen vil bli det heller.
Takk.
Og jeg vil bare si at noen vil slå deg en dag. Jeg håper det blir meg.
Du kan håpe.
Forresten, det er ingen grunn til at begge ikke kan bruke jakka.
Smithers of London bryr seg nok ikke.
Smithers of London
Mener du det?
Et øyeblikk trodde jeg at en ny tid hadde begynt.
Ikke at Harriet og Marion er venner,
men de kommer overens.
Men da jeg kom på skolen neste dag
var det nesten en lettelse å se at Marion var seg selv.
-Hvor er losjakka? -Den var ikke meg, som denne kåpa.
Den er fra Paris.Trés chic, non?
Og jakka di er helt deg. Jeg ser det nå.
Den er revnet, skitten, du har mistet en knapp.
Den ser ikke ut.
Det gjorde den ikke, det. Den var en historie.
Og jeg gledet meg til alt den ville føre meg til
og alt jeg skulle skrive om.
Jeg vil bare Du vil bare
Vi vil bare
Jeg vil ikke Du vil ikke
Vi vil ikke Bli fortalt hva vi skal gjøre
Og jeg prøver å gjøre noe godt For nabolaget
Jeg smiler pent
Og jeg prøver å snakke sant
Jeg vil bare Du vil bare
Vi vil bare
Jeg vil ikke Du vil ikke
Vi vil ikke Bli fortalt hva vi skal gjøre
Jeg skal være den jeg vil være
Min valgfrihet
Jeg vil bare Du vil bare
Vi vil bare
Nei, jeg vil ikke klippe håret
Og jeg har på meg det jeg vil
Jeg liker å få være meg selv
Jeg vil ikke Du vil ikke
Vi vil ikke Bli fortalt hva vi skal gjøre
Tekst: Mari Eggen