Nopietni?
Harieta, esi prātīga!
Tas ir tik violets.
Parasti es labprātāk ēstu gārsu nekā pirktu mēteli,
bet māte pateica: vai nu jauns mētelis, vai mēteļa nebūs.
Un, tā kā man ir alerģija pret nosalšanu līdz nāvei…
Jūs sapratāt.
Es izskatos pēc plūmes.
Nemaz. Plūmes ir jaukas.
Uzlaiko nākamo!
Fui!
Stulbais rāvējslēdzējs!
Vai tur iekšā viss kārtībā?
Pajautājiet viņai!
Laid mani vaļā, mēteli!
Labāk ne.
Tas cenšas mani nonāvēt.
Varbūt es palīdzēšu.
Mana mēteļnākotne izskatījās bezcerīga, līdz es ieraudzīju šo.
Krāsa: flotes zilais. Stils: jūrnieku pusmētelis. Izmērs: bērnu vidējais.
Tas bija nevainojams!
Es nenojautu, ka tā valkāšana novedīs
pie tumšiem noslēpumiem, grēcīgiem banānu splitiem
un blenšanas sacīkstēm, lai noskaidrotu, kurš pamirkšķinās pirmais:
brīvība vai tirānija.
Es tik gribu būt Tu tik gribi būt
Mēs tik gribam būt
Un es kļūšu par to, kas gribu būt
Pati noteikšu
Nē, es negriezīšu matus
Un vilkšu to, kas
Man patīk, ja varu būt es pati
Es negribu, ka Tu negribi, ka
Mēs negribam, ka mums norāda, ko darīt
"Balsojums par mēteļiem"
PAMATĀ - LUĪZAS FICJŪ GRĀMATA
Pirms pārejam pie jaunā mēteļa, jums jāiepazīstas ar manu veco mēteli.
Piespraudi ar miera simbolu atradu 6. vilcienā. Ar to nosedzu kožu caurumu.
Reiz apmaldījos Centrālparkā.
Lūk, no kurienes tie ērkšķi.
Vairums lielo traipu ir no negadījuma ar sinepēm,
kad ar velosipēdu uztriecos hotdogu tirgotājam.
Mēs kopā daudz kam bijām gājuši cauri, un es jutos vainīga, ka atstāju to pagātnē.
Es tevi nekad neaizmirsīšu, mēteli. Aizgriezies!
-Ko teiksi? -Joprojām nezinu, vai tas ir mans stils.
Tev tikai jāaprod.
Ardievu, draudziņ!
Kad es ar veco mēteli ātri skrēju vai asi kustējos,
tas izdeva visādas skaļas, švīkstošas skaņas.
Šis mētelis bija kluss kā ēna.
Turklāt, paceļot apkakli, es jūtos kā Džeks Londons.
Lielisks rakstnieks, noteikti palasiet.
Viņš meklēja piedzīvojumus Dižajos baltajos ziemeļos.
Es sev teicu: ja panākšu, ka velkoņa kapteinis uztaurē,
tad jūrnieku pusmētelis patiešām būs domāts man.
Kamēr tiku līdz skolai, jaunais mētelis man bija iepaticies tā,
kā mēdz patikt īstā dziesma vai lieliska grāmata,
vai diagonāli sagriezts baltmaizes un tomātu sendvičs.
Tad, kā parasti,
Meriona Hotorna visu sabojāja.
Lūdzu, saki, ka tavu mēteli nav šuvis Londonas sijātājs.
Londonas sijātājs.
Londonas sijātājs
Tev tas jāvelk nost. Tagad.
Kāpēc tu nevari uzvilkt ko citu? Vai tad tev nav 5000 mēteļu?
Šis ir mans vienīgais mētelis.
Harieta, es tev izdaru pakalpojumu.
Ja tu to valkāsi, citi domās, ka esi stila kopētāja.
Kā es varu būt kopētāja, ja nezināju, ka tev ir tāds pats mētelis?
Tu zināji, ka tāda stila mēteli es vilktu.
Tu izturies tā, it kā es tev nepatiktu,
bet es zinu tavu tumšo, mazo noslēpumu.
Tu gribi būt tāda kā es.
Es šo mēteli nopirku tādēļ, ka tas ir pilnīgi, absolūti, neticami…
Manā stilā.
Manā stilā!
Ja esi tik pārliecināta, varbūt sarīkosim balsošanu?
-Balsošanu? -Vai šis mētelis ir tavā vai manā stilā.
Lai izlemj klase.
Uzvarētāja varēs valkāt mēteli.
Man ir traka ideja: valkāsim mēteli abas.
Lai tu varētu būt tāda kā es?
Es ne…
Vai neesi domājusi, ka varbūt tu gribi būt tāda kā es?
Varu derēt, ka gribi. Noteikti gribi.
Kopētāja esi tu.
Balsojums par mēteļiem? Kāpēc tu piekriti?
Ko man vajadzēja darīt?
Meriona visu laiku atkārtoja, ka es cenšos būt tāda kā viņa.
Es varētu uzvarēt.
Bet tu Merionu nekad nevienā jomā neesi pārspējusi.
Es to zinu.
Zināt ko? Tas izvērtīsies par stulbu popularitātes konkursu.
Jā, Merionai.
Bet es uzvarēšu, pierādot, ka vienīgais cilvēks, kuru kopēju,
ir Harieta M. Velša.
Tiš! Dumjie baloži.
Harieta, gaidot balsojumu par mēteļiem,
ko tu atbildēsi Merionai Hotornai, kas apgalvo, ka tu esot kopētāja?
Ko?
Mēdz teikt, ka atdarināšana ir vispatiesākā glaimu izpausme.
Bet Harietas gadījumā
es būtu priecīgāka, ja viņa vairs necenstos būt tāda kā es
un mēģinātu būt pati.
Jautājumi?
Piedod!
Tūlīt novērsīsim. Ļoti atvainojos.
Meriona, vai vari pateikt, kāpēc šis mētelis ir tieši tavā stilā?
Ko tur vēl piebilst?
Un kāpēc mētelis ir tavā stilā, ja drīkstu vaicāt?
Tas ir manā stilā, jo tam ir slepena kabata piezīmju grāmatiņai.
Tam ir arī īpaši dziļas sānu kabatas,
kas ir ideāli piemērotas krāmiem, ko atrodu uz ielas.
Tas ir kā muzejs mēteļa kabatās.
Man ir tikai viens mētelis, Meriona, jo tikai viens mētelis ir manā stilā.
Cik mēteļu ir tev?
Viens.
-Viens? -No pārējiem es atbrīvojos.
Šis ir Londonas sijātāja mētelis, Harieta.
Londonas sijātājs
Mani meklējumi ir galā.
-Forši. -Jā, zinu.
"Mani meklējumi ir galā."
Varu derēt, ka viņai ir simts mēteļu.
Tev taisnība. Mums tikai vajag pierādījumus.
Čau, Harieta! Mēs ar Pinkiju gribam tev pateikt, ka balsosim par tevi.
Apnicis, ka Meriona vienmēr liek mums justies kā nelgām.
Tā nebija mūsu vaina.
Mēs tur neko nevarējām darīt.
Paldies, ka balsosiet par mani.
-Harieta, Harieta! -Pasakiet citiem!
Ei, meitenes!
Esmu sadalījis sesto klasi grupās,
lai mēs saprastu, kā viņi balsos.
Sports paskaidroja, ka par Merionu būtībā balsos divas grupas.
Pie vienas pieder tie, kas grib būt tādi kā Meriona Hotorna.
Nu, patiesībā es negribu būt tāda kā Meriona.
Viņa ir viņa, un es esmu es, un…
Nu labi, es gribu būt tāda kā Meriona.
Arī es gribētu būt tāds kā Meriona.
Otra grupa bija tie, kas no Merionas Hotornas baidās.
Protams, man no viņas ir bail, bet ne tik ļoti kā tiem puišiem.
Te ir tie, kas varētu balsot par tevi.
Tur bija jaunā skolniece, kas neko nezina.
Atvainojiet, kas notiek?
Vēl bija tie, kam ir vienalga,
jo balsojums par mēteļiem viņiem šķiet muļķīgs.
Mētelis ir mētelis. Kad salst, to uzvelk un ir silti. Tas arī viss.
Visbeidzot bija bērni, kam nav, ko zaudēt.
Tiec ar to galā!
Kā ar Betu Elenu?
Viņa vienmēr izskatās noskumusi.
-Nešaubos, ka varam dabūt viņu savā pusē. -Jā, tas būtu lieliski.
Viņa noteikti zina, cik daudz mēteļu Merionai patiesībā ir.
Žēl, ka viņa vienmēr ir kopā ar Merionu un Reičelu.
Ne sporta stundās.
Man nepatīk rāpties pa virvi, bet man patīk uzsist pa zvaniņu.
Mazliet muļķīgi, bet arī man tas patīk.
Ne tik muļķīgi kā visa tā balsošana par mēteļiem, vai ne?
Beta Elena, tev man jāpalīdz.
Nevaru.
Ko tu dari?
Cik mēteļu Merionai ir?
Velša! Pa virvi jārāpjas pa vienam!
Tūlīt būšu lejā!
Viņai esot tikai viens mētelis, bet es zinu, ka tā nav taisnība!
Nevaru. Viņa zinās, ka es izpļāpājos.
Tev nekas nav jāsaka. Es tikai nosaukšu skaitli.
Ja skaits ir lielāks, uzsit pa zvanu.
Vai ir vairāk nekā 10 mēteļu?
Vairāk nekā 20 mēteļu?
Velša!
Labi!
Paldies, Beta Elena. Nopietni.
Virves nobrāzumi.
Tas ir svarīgi, Bil. Meriona nestāsta patiesību.
Mans avots apgalvo, ka viņai ir vismaz 20 mēteļu.
Piedod, Harieta. Esmu žurnālists.
Man vajag vairāk pierādījumu nekā divus zvanus virves galā.
Ja Bilam Kilrojam vajadzēja pierādījumus, atlika tikai viena iespēja.
Bet vai būtu vērts riskēt?
Ja Meriona mani pieķertu, viņa katrā ziņā mani nosūdzētu maniem vecākiem.
Man uz mūžu noteiktu mājas arestu vai ieslodzītu tornī kā to Salātlapiņu.
Bet varbūt tas nebija svarīgi.
Ja cilvēkam ir paveicies atrast mēteli, kas patiešām ir viņa stilā,
varbūt viņam ir tikai jāieskatās sevī un jāpajautā:
"Ko būtu darījis Džeks Londons?"
Klusi kā ēna.
Lūk!
Tikai vajag labāku leņķi.
Gandrīz ir.
Tikai vēl mazliet tālāk.
Izgāzos šai misijā kā veca sēta.
Bet, redzot Merionas draudīgo skatienu,
man bija jādomā par to, kā viņa izturējās pret Pinkiju Vaithedu
un Zēnu ar Violetajām Zeķēm.
Un es sāku prātot: ja nu šis balsojums par mēteļiem neattiecas tikai uz mani?
Jau vēls, Harieta.
Es par visu ko domāju.
Vari par to domāt, nesēžot gultā savā jaunajā, dārgajā…
saplēstajā mētelī.
Harieta, es taviem vecākiem apsolīju, ka šo tu saudzēsi.
Tas nav plīsums. Tas ir stāsts.
Stāsts?
Stāsts, kurā es pasauli padaru drošu Pinkijam un Zēnam ar Violetajām Zeķēm,
un ikvienam, kam apnicis, ka Meriona Hotorna viņu apceļ.
Tas man vienkārši ir jādara.
Tikai pastāsti, kā tas beigsies.
Pastāstīsim. Vai ne, mēteli?
Priecīgu otrdienu, Gregorija skola!
Laiks rīta paziņojumiem. Šodien laiks būs vēss,
un pēcpusdienā gaidāma viegla snigšana.
Šodien pusdienās būs…
Pag, kur tas palika?
Ak jā. Maltās gaļas burgeri.
Šīsdienas iedvesmojošais citāts nāk no A. A. Milna Kristofera Robina…
kurš saka: "Tu esi drosmīgāks, nekā tev šķiet…
LAIPNI LŪGTI
…stiprāks, nekā izskaties,
un gudrāks, nekā… domā."
Tu te nedrīksti atrasties.
Ārkārtēja situācija.
Labdien, Gregorija skola! Te Harieta M. Velša
ar īpašu paziņojumu sestajai klasei.
Jūsu rītdienas balsojums nav tikai par to, kura varēs valkāt mēteli - es vai Meriona.
Tas ir arī balsojums par brīvību.
Lai mēs būtu brīvi no Merionas, kas izturas pret mums riebīgi.
Bet kopā mums ir iespēja viņai parādīt, ka esam pelnījuši cieņu.
Brīvība!
Šis jūrnieku pusmētelis ir mans stils. Bet tas ir arī jūsējais.
Mēs to darām kopā, un mums ir viens mērķis:
brīvība!
Harieta, tu tik lieliski pateici…
Es neklusēšu!
Labi, es klusēšu. Piedodiet!
-Tu esi mani atbrīvojusi. -Ko?
Es vairs nebaidos. Pateikšu skaļi.
Meriona ir neciešama!
Jo viņai patīk mans brālis Filips.
Viņš mācās septītajā klasē Sentalbansā. Viņa visu laiku par viņu prašņā.
"Vai viņam ir draudzene? Kad viņam dzimšanas diena? Drīkstu atnākt ciemos?"
Viņa mani izmanto.
Brīvība!
Jā. Ledus bija sakustējies.
Čau, Harieta! Čau, Kerij!
Es saskaitīju balsis. Domāju, mums ir iespēja rīt uzvarēt.
Paskaties!
Pārsteidzoši.
Džeinij, tev tas jāredz.
Kāpēc? Viss zaudēts.
Nē, izredzes ir līdzīgas. Skaties!
Es tikko saņēmu šo.
MERIONAS BALLĪTE
Uzmini, kurš pēc stundām rīko pirmsbalsošanas ballīti
visai sestajai klasei?
Viņa cenšas visus uzpirkt. Neizdosies.
Tā ir ballīte "uztaisi pats savu banānu splitu".
Mani balsotāji sapratīs, ka tā ir uzpirkšana.
Ar neierobežotu garnējuma bāru.
Meriona man lūgs uzaicināt brāli. Es zinu.
Un es teikšu: "Nē. Harieta ir mani atbrīvojusi."
Nē. Kerij, tev ir jāiet.
Un tev ir jāielūdz Filips.
Es viņu padarīšu par savu slepeno ieroci.
Viņš tur būs.
Sveiki, bērni!
Sveiki, Hotornas kundze!
Ienāciet, ienāciet! Paņemšu jūsu mēteļus.
Kur jūs tos liksiet?
Harieta M. Velša. Tevi es necerēju te ieraudzīt.
No neierobežota garnējuma bāra nav iespējams atteikties.
Nē, nav.
Čau, Harieta!
Ak dievs! Viņš ir klāt.
Sveiks, Filip!
-Malacis, ka atvedi viņu. -Apsolīju atdot savu banānu splitu.
Eju iekšā.
Es tev parādīšu saldējuma bāru.
Džekpots.
Gribi pierādījumus, Bil Kilroj? Es tev dabūšu pierādījumus.
Kerija man pateica, ka tev patīk mūzika,
tāpēc gribēju parādīt savu jauno aparātu.
Es to dabūju par uzvaru pilsētas talantu šovā.
Esi uzvarējusi daudzās jomās.
Peldēšanā, loka šaušanā, vingrošanā.
Burtošanā?
Es uzvarēju ar vārdu "onomatopoēze".
Es to varu izburtot. O-N-O-M-A-T-P…
Nē, Ē… Pag, O-Ē…
Tajā brīdī
es aptvēru skaudro patiesību.
Es nekad nepārspēšu Merionu nevienā jomā,
un tā tas būs vienmēr.
Daži ir dzimuši, lai būtu ideāli.
Citi ir dzimuši, lai būtu zaķpastalas, kas slēpjas skapī
un cenšas nofotografēt nejēdzīgu mēteļu kaudzi.
FILIP, M
Tā bija Merionas mīlestības vēstule Filipam.
Es sapratu, ka promejot būšu paņēmusi Merionas mēteli.
Kļūda, kas varēja gadīties katram, bet tā deva iespēju mainīt vēstures gaitu.
Man tikai vajadzēja sarunāt slepenu randiņu.
Sveika!
Piedod! Tie abi bija milzīgā kaudzē. Nejauši paķēru tavējo.
Vai meklē šo?
Atdod!
Es varētu atdot.
Vai arī es to varētu parādīt - nezinu -
Filipam?
Nē, lūdzu, nerādi! Darīšu visu, ko gribi.
Es izstāšos no balsošanas. Esi uzvarējusi.
Pēc tā nekrietnā gājiena ar banānu splitu ballīti,
man to vajadzētu publicēt skolas avīzē.
Bet es neesmu tāda kā tu.
Lai veicas balsojumā par mēteļiem!
Tiešām? Bet es domāju…
Es gribu uzvarēt pa īstam.
Beigu beigās balsojums ne tuvu nebija līdzīgs.
Neierobežots garnējuma bārs vienmēr sakauj brīvību.
Tomēr bija arī dažas mazas uzvaras.
HARIETA
Brīvība!
Brīvība.
DELIKATESES ATVĒRTS
Ei, pagaidi!
Kas ir?
Es tikai gribu pateikt: piedod, ka nosaucu tevi par kopētāju.
Neviens nav tāds kā tu, Harieta M. Velša,
un droši vien nekad nebūs.
Paldies.
Un es tikai gribu pateikt: kādudien kādam tevi ir jāuzveic,
un ceru, ka tā būšu es.
Ceri vien!
Zini, es tā padomāju:
mums nekas netraucē abām valkāt šos mēteļus.
Nedomāju, ka Londonas sijātājs iebilstu.
Londonas sijātājs
Tiešām?
Uz mirkli es nodomāju, ka varbūt sācies jauns laikmets.
"Harieta un Meriona nekļūst par draudzenēm,
bet dīvainā veidā sadzīvo" laikmets.
Bet, kad nākamajā dienā ierados skolā,
jutos gandrīz atvieglota, ieraugot, ka Meriona joprojām ir Meriona.
Kur tavs jūrnieku pusmētelis?
Tas nebija manā stilā. Atšķirībā no šī mēteļa.
Tas ir no Parīzes. Trés chic, non?
Un tavs mētelis ir pilnīgi tavā stilā. Tagad es redzu.
Tas ir saplēsts, netīrs, tam trūkst pogas.
Gatavā lupata.
Mans mētelis nebija lupata. Tas bija stāsts.
Un es degu nepacietībā ieraudzīt jaunās vietas, kurp tas mani aizvedīs,
un visu jauno, par ko varēšu rakstīt.
Es tik gribu būt Tu tik gribi būt
Mēs tik gribam būt
Es negribu, ka Tu negribi, ka
Mēs negribam, ka mums norāda, ko darīt
Un es pūlos darīt labu Savā apkaimē
Es smaidu jauki
Un cenšos taisnību teikt
Es tik gribu būt Tu tik gribi būt
Mēs tik gribam būt
Es negribu, ka Tu negribi, ka
Mēs negribam, ka mums norāda, ko darīt
Un es kļūšu par to, kas gribu būt
Pati noteikšu
Es tik gribu būt Tu tik gribi būt
Mēs tik gribam būt
Nē, es negriezīšu matus
Un vilkšu to, kas
Man patīk, ja varu būt es pati
Es negribu, ka Tu negribi, ka
Mēs negribam, ka mums norāda, ko darīt
Tulkojusi Aija Apse