Ez valami vicc?
Harriet, viselkedj!
Annyira lila!
Inkább megeszem a kalapom, mint hogy kabátot vegyek,
de anyám azt mondta, vagy újat kapok, vagy semmilyet.
És mivel allergiás vagyok a fagyhalálra…
Szóval értitek.
Olyan vagyok, mint egy szilva.
Aligha. A szilva édes.
Próbálj fel egy másikat!
Undi!
Hülye cipzár!
Minden rendben?
Ezt tőle kéne megkérdeznie.
Gyere már le, te kabát!
Ó! Inkább kihagyom.
Meg akar ölni!
Lehet, hogy segítek neki.
A jövőm kabátilag sivárnak tűnt, de akkor megpillantottam.
Színe: tengerészkék. Stílusa: matrózkabát. Mérete: gyerek M-es.
Tökéletes volt!
Akkor még nem sejtettem, hogy a kabát viselése
sötét titkokhoz, pokoli banánkelyhekhez
és farkasszemnéző versenyhez vezet majd, ahol eldől a kérdés:
szabadság vagy zsarnokság.
Én akarom, te akarod
Mi akarjuk
Az leszek, aki lenni akarok
A magam ura
Nem vágatom le a hajam
Azt hordok, amit akarok
Szeretem, ha önmagam lehetek
Nem akarom, nem akarod
Nem akarjuk, hogy megmondják Mi legyen
„Kabátcsata”
Harriet, a kém
LOUISE FITZHUGH KÖNYVE ALAPJÁN
Mielőtt az új kabáttal foglalkoznánk,
bemutatom a régit.
Ezt a békejeles kitűzőt a metrón találtam. Egy molyrágta lyukat takar.
Egyszer eltévedtem a Central Parkban.
Akkor onnan ez a sok tüske!
A legtöbb folt egy mustáros balesetből származik,
amikor a bringámmal nekimentem egy hot dog árusnak.
Sok kalandban volt részünk, és furdal a lelkiismeret, amiért elhagyom.
Sose feledlek el, kabát. Most ne nézz ide!
- Nos, milyen? - Még most se tudom, hogy illik-e hozzám.
Idővel megszokod.
Viszlát, barátom!
Gyors futás vagy hirtelen mozdulatok közben
a régi kabátom folyton hangosan suhogott.
Ez a kabát csendes volt, mint az árny.
És felhajtott gallérral Jack Londonnak éreztem magam,
aki egy remek író, és mindenképp olvassátok,
mert a nagy fehér északon kalandozott.
Azt mondtam magamnak, ha rá tudom venni a vontatóhajó kapitányát, hogy dudáljon,
akkor ez a matrózkabát tényleg nekem való.
Mire a suliba értem, már úgy imádtam az új kabátomat,
ahogy egy tökéletes dalt, egy klassz könyvet
vagy egy félbevágott paradicsomos szendvicset szokás.
De menetrend szerint Marion Hawthorne mindent elrontott.
Mondd, hogy a kabátod nem a Smithers of Londonnál készült!
„Smithers of London.”
Smithers of London
Vedd le! Most azonnal!
Miért nem veszel fel valami mást? Neked van vagy 5000 kabátod.
Nekem csak ez az egy van.
Jaj, Harriet! Csak segítek neked.
Ha ebben jársz, majmolónak fognak tartani.
Hogy lehetnék majmoló, ha nem tudtam, hogy ugyanilyened van?
Tudtad, hogy ilyesmit én is felvennék.
Úgy teszel, mintha nem szeretnél, Harriet,
de tudom a sötét kis titkodat.
Rám akarsz hasonlítani.
Azért vettem meg, mert teljességgel, egészen, hihetetlenül pont olyan, mint…
Én.
Én!
Ó! Ha biztos vagy benne, akkor szavazzunk!
- Szavazzunk? - A kabát olyan, mint te, vagy mint én?
Döntse el az osztály!
Aki nyer, az hordhatja a kabátot.
Van egy őrült ötletem: hordjuk mindketten!
Hogy olyan lehess, mint én?
Én nem…
Arra nem gondoltál, hogy te akarsz olyan lenni, mint én?
Fogadni mernék, hogy így van. Lefogadom, hogy biztosan így van.
Te majmolsz engem!
Szavazás? Miért mentél bele?
Mi mást tehettem volna?
Marion azt hajtogatta, hogy rá akarok hasonlítani.
Akár nyerhetek is.
De még semmiben se győzted le Mariont.
Tisztában vagyok vele.
Mondjak valamit? Ez is csak egy olyan hülye népszerűségi verseny lesz.
Ja. Marion számára.
De nyerni fogok, mert bebizonyítom, hogy akit majmolok, az maga
Harriet M. Welsch!
El innen! Hülye galambok!
Harriet, közeleg a szavazás.
Mi a véleményed arról, hogy Marion Hawthorne szerint őt majmolod?
Mi?
Azt mondják, az utánzás a bók legőszintébb formája.
De ha Harrietről van szó,
jobban örülnék, ha nem akarna rám hasonlítani,
és inkább megpróbálna önmaga lenni.
Van kérdés?
Bocs.
Megoldjuk. Ezer bocs.
Marion, elmondanád, miért illik annyira hozzád ez a kabát?
Ennyi nem elég?
Kérdem én, miért illik hozzád a kabát?
Azért, mert van benne egy titkos zseb a füzetemnek.
Plusz szuper mély zsebei vannak,
és jól elfér bennük a sok kacat, amit az utcán találok.
Ilyen egy kabátzsebmúzeum.
Azért van csak egy kabátom, mert csak egy kabát illik hozzám.
Neked hány kabátod van?
Egy.
- Egy? - A többit kidobtam.
Ez a kabát a Smithers of Londontól van.
Smithers of London
Megtaláltam az igazit.
- Hű, de menő! - Ja, szerintem is.
„Megtaláltam az igazit.”
Biztos van vagy 100 kabátja.
Úgy van. Szerezzünk bizonyítékot!
Szia, Harriet! Csak szólni akartunk, hogy számíthatsz a szavazatunkra.
Unjuk már, hogy Marion folyton gyagyásnak tart minket.
Nem a mi hibánk.
Semmi közünk hozzá.
Kösz a támogatást, srácok.
- Harriet! - Kampányoljatok!
Hé, csajok!
Felosztottam a hatodik évfolyamot,
így látni fogjuk, ki kire szavaz.
Sport elmondta, hogy Marionra két csoport szavaz.
Vannak azok, aki hasonlítani akarnak rá.
Nos, én nem akarok olyan lenni, mint Marion.
Van ő, és vagyok én, és…
Na jó. Olyan akarok lenni, mint ő.
Én is szeretnék olyan lenni.
A másik csoport azokból áll, akik félnek Mariontól.
Naná, hogy félek tőle, de tőlük jobban félek.
Itt vannak azok, akik esetleg rád szavaznak.
Ott az új lány, aki egészen fogalmatlan.
Bocs. Mi van?
Vannak azok, akik tesznek rá,
mert a szavazás, vagy mi, tök nagy hülyeség.
Egy kabát az egy kabát. Hidegben felvesszük, melegben levesszük. Ennyi.
Végezetül vannak azok, akiknek nincs vesztenivalójuk.
Fogadd el!
Na és Beth Ellen?
Ő mindig olyan szomorú.
- Szerintem magunk mellé állíthatnánk. - Az klassz lenne.
Biztos tudja, hány kabátja van Marionnak.
Sajnos folyton Marionnal és Rachellel lóg.
A tesiórát kivéve.
A kötélmászást nem szeretem, de imádok csengetni.
Butaság, de én is szeretem.
De nem akkora butaság, mint ez a kabátügy, nem?
Beth Ellen, segítened kell!
Nem lehet.
Mit művelsz?
Hány kabátja van Marionnak?
Welsch! Egy kötélen csak egy!
Mindjárt lemegyek!
Azt állítja, csak egy, de tudom, hogy ez nem igaz!
Nem lehet. Tudni fogja, hogy én mondtam el.
Ne mondj semmit! Mondok egy számot.
Ha annál több, csengess!
Több mint tíz kabátja van?
Több mint 20?
Welsch!
Jól van!
Köszönöm, Beth Ellen. Tényleg.
Lehorzsolódott.
Ez egy nagy sztori, Bill. Marion nem mond igazat.
A forrásom szerint legalább 20 kabátja van.
Sajnálom, Harriet. Újságíró vagyok.
Két csengetés nem elég bizonyíték.
Csak egy módon szerezhettem meg Bill Kilroynak a bizonyítékot.
De vajon érdemes kockáztatni?
Ha Marion elkap, tuti beköp a szüleimnél.
Örökre szobafogságban leszek, vagy bezárnak egy toronyba, mint Aranyhajat.
De talán nem is volt fontos.
Ha valaki akkora mázlista, hogy talál egy hozzá illő kabátot,
akkor az nézzen magába, és tegye fel a kérdést:
„Mit tenne Jack London?”
Csendes, mint az árny.
Ott is van.
Csak jobb szögből kell látnom.
Mindjárt megvan.
Még egy kicsit.
Ezzel a küldetéssel nagyon befürödtem.
De Marion gyilkos pillantása
eszembe juttatja, mint tett Pinky Whiteheaddel
és a Lila Zoknis Sráccal.
Aztán azon tűnődöm, mi van, ha a szavazás nem csak rólam szól?
Késő van, Harriet.
Csak agyalok dolgokon.
Úgy is agyalhatsz, hogy az ágyban nincs rajtad az új, drága…
szakadt kabátod.
Megígértem a szüleidnek, hogy vigyázni fogsz rá.
Ez nem szakadás. Hanem egy történet.
Egy történet?
Arról, hogy biztonságossá teszem a világot Pinkynek és a Lila Zoknis Srácnak,
és mindenkinek, aki már unja Marion Hawthorne piszkálódását.
Muszáj megtennem.
Majd meséld el a végét!
Úgy lesz. Igaz, kabát?
Boldog keddet, Gregory Iskola!
Jönnek a reggeli hírek. Ma csípős lesz az idő,
délutánra még több hószállingózás várható.
A mai meleg ebéd…
Várjunk! Hová lett?
Ja, megvan. Húsos melegszendvics.
A mai inspiráló idézet A. A. Milne Róbert Gidájától van…
aki szerint: „Bátrabb vagy, mint hiszed…
ÜDVÖZLÜNK
…erősebb, mint sejted,
és okosabb, mint… gondolod.”
Ide nem jöhetsz be.
Vészhelyzet van.
Sziasztok! Itt Harriet M. Welsch.
Különleges bejelentésem van a hatodikosok számára.
A holnapi szavazás lényege nem csak az, hogy Marion vagy én hordom-e a kabátot.
A szabadságról is szól.
Véget vethetünk annak, hogy Marion buggyantként kezel minket.
Együtt megmutathatjuk neki, hogy jár nekünk a tisztelet.
Szabadság!
Ez a matrózkabát illik hozzám. De hozzátok is.
Együtt csináljuk, és egy a célunk.
A szabadság!
Harriet, szuper volt, amikor azt mondtad…
Nem maradok csendben!
Oké. Csendben maradok. Elnézést!
- Felszabadítottál. - Mi?
Már nem félek. Kimondom hangosan.
Marion az agyamra megy!
Mert tetszik neki a tesóm, Phillip.
Hetedikes a St. Albansban. Marion folyton miatta nyaggat.
„Van barátnője? Mikor van a szülinapja? Átmehetek?”
Kihasznál engem.
Szabadság!
Helyben voltunk. Elkezdődött.
Szia, Harriet! Szia, Carrie!
Megszámoltam a szavazatokat. Szerintem holnap jó esélyünk van.
Ezt nézd!
Elképesztő!
Janie, ezt látnod kell.
Miért? Mindennek vége.
Nem. Fej fej mellett állunk. Nézd!
Ezt most kaptam.
MARION BULIJA
Vajon ki rendez tanítás utáni szavazási előbulit
az egész hatodiknak?
Le akarja kenyerezni őket. Nem fog menni.
A témája „Készíts saját banánkelyhet!”
A szavazóim tudják, hogy ez bunda.
Korlátlan feltétfogyasztással.
Marion arra fog kérni, hogy hozzam el a tesómat. Érzem.
Én majd azt felelem: „Ugyan! Harriet felszabadított.”
Nem. Carrie, el kell menned.
És Phillipet is vinned kell.
Ő lesz az én titkos fegyverem.
Ott lesz.
Szervusztok, gyerekek!
Jó napot, Mrs. Hawthorne!
Gyertek csak, gyertek! Kérem a kabátotokat!
Minek is?
Harriet M. Welsch. Nem hittem volna, hogy eljössz.
Nem mondhattam nemet a korlátlan feltétfogyasztásnak.
Nem hát.
Szia, Harriet!
Atya-gatya! Itt van!
Szia, Phillip!
Ügyes vagy, hogy elhoztad.
Neki ígértem a banánkelyhemet.
Bemegyek.
Megmutatom a fagyispultot.
Bingó!
Bizonyítékot akarsz, Bill Kilroy? Nesze neked bizonyíték!
Carrie mondta, hogy zenerajongó vagy.
Nézd meg az új zenegépemet!
A városi tehetségkutatón nyertem.
Sok mindenben nyersz.
Úszásban, vívásban, tornában.
Helyesírási versenyen?
Az „irreverzibilis” szóval nyertem.
Az nekem is megy. I-R-R-E-V-I-Z…
Nem. I… Várjunk, E, R…
Akkor és ott
mellbe vágott az igazság.
Soha semmiben nem fogom legyőzni Mariont,
amíg világ a világ.
Egyesek tökéletesnek születnek.
Mások született nyúlbélák, akik a szekrényben bujkálnak,
hogy lefotózzanak egy rakás hülye kabátot.
He?
Marion Philliphez írt szerelmes levele volt.
Rájöttem, hogy Marion kabátjában jöttem el a partiról.
Totális véletlen volt,
de akár fordíthatott is a dolgok állásán.
Elég volt megszerveznem a titkos találkát.
Szia!
Bocs. Egy kupacban voltak. Véletlenül a tiédet vettem ki.
Ezt keresed?
Add vissza!
Visszaadhatom.
Vagy megmutathatom… nem is tudom.
Phillipnek?
Ne, kérlek, ne! Megteszem, amit csak kérsz.
Én visszalépek a szavazástól. Te nyertél.
Azért azt az aljas húzást a banánkelyhes partival
meg kéne írnom a suliújságba.
De én más vagyok, mint te.
Sok sikert a mai szavazáshoz!
Komolyan? De én azt hittem…
Rendesen akarok nyerni.
A szavazáson a győzelem közelébe se jutottam.
A korlátlan feltétfogyasztás mindig legyőzi a szabadságot.
De azért volt pár apró győzelmem.
Szabadság!
Szabadság.
DELIKÁT NYITVA
Hé, várj meg!
Mi az?
Csak azt akarom mondani, bocs, hogy majmolónak neveztelek.
Nincs hozzád hasonló, Harriet M. Welsch,
és talán soha nem is lesz.
Kösz.
Csak annyit akarok mondani, hogy egy nap valaki le fog győzni,
és remélem, én leszek az.
Álmodozz csak!
Tudod, arra gondoltam,
miért ne hordhatnánk mindketten a kabátot?
A Smithers of Londont nem zavarná.
Smithers of London
Komolyan?
Egy pillanatig azt hittem, új korszak köszöntött be.
Ahol „Harriet és Marion nem lesznek barátok,
de furcsa módon jól kijönnek egymással.”
De másnap a suliban
szinte megkönnyebbülve láttam, hogy Marion még mindig önmaga.
Hol a matrózkabátod?
Nem illett hozzám. Nem úgy, mint ez.
Párizsból van. Trés chic, non?
A te kabátod tökre illik hozzád. Már látom.
Szakadt, mocskos, és hiányzik róla egy gomb.
Kész katasztrófa.
A kabátom nem katasztrófa volt. Hanem egy történet.
És már nagyon vártam, hogy milyen új helyekre visz,
és milyen új dolgokról írhatok majd.
Én akarom, te akarod
Mi akarjuk
Nem akarom, nem akarod
Nem akarjuk, hogy megmondják Mi legyen
Megpróbálok jót tenni a környéken
Szépen mosolygok
És próbálok igazat mondani
Én akarom, te akarod
Mi akarjuk
Nem akarom, nem akarod
Nem akarjuk, hogy megmondják Mi legyen
Az leszek, aki lenni akarok
A magam ura
Én akarom, te akarod
Mi akarjuk
Nem vágatom le a hajam
Azt hordok, amit akarok
Szeretem, ha önmagam lehetek
Nem akarom, nem akarod
Nem akarjuk, hogy megmondják Mi legyen
A feliratot fordította: Basch Erzsébet