Ei voi olla totta!
Käyttäydy, Harriet.
Se on hirvittävän violetti.
Yleensä syön mieluummin verihirssiä kuin shoppailen,
mutta äiti sanoi, että joko laitan uuden takin tai en mitään.
Olen yliherkkä kuoliaaksi jäätymiselle,
joten homma on aika selvä.
Näytän luumulta.
Etpäs. Luumut ovat mukavia.
Sovita seuraavaa takkia.
Hui.
Tyhmä vetoketju!
Onko kaikki kunnossa?
Kysy häneltä.
Pois päältäni, tyhmä takki.
En taida kysyä.
Se yrittää tappaa minut.
Ehkä voin olla avuksi.
Takkitulevaisuuteni näytti synkältä, kunnes näin sen.
Laivastonsininen kipparitakki lasten keskikokoa.
Se oli täydellinen!
En osannut aavistaa, että se johtaisi -
synkkiin salaisuuksiin, kieroihin jäätelöannoksiin -
ja tuijotuskilpailuihin, jotka ratkaisisivat voittajan:
vapaus vai tyrannia.
Tahdon olla vain Tahdot olla vain
Tahdomme olla vain
Olen kuka haluan
Itsenäisesti
En hiuksia leikkaa
Ja puen mitä huvittaa
On kivaa olla oma itseni
Tahdo olla en Tahdo olla et
Emme tahdo kuulla käskyjä
Takkiäänestys
Salapoliisi Harriet
PERUSTUU LOUISE FITZHUGH'N TEOKSEEN
Ennen kuin siirrymme uuteen takkiin,
haluan esitellä vanhan takkini.
Löysin rauhanmerkin junasta ja peitin sillä koinsyömän reiän.
Eksyin kerran Central Parkiin.
Piikit ovat sieltä peräisin.
Useimmat tahrat ovat sinappivälikohtauksesta,
kun törmäsin pyörälläni hodarinmyyjään.
Olemme kokeneet paljon yhdessä, ja tuntuu pahalta luopua siitä.
En koskaan unohda sinua. Älä katso nyt.
Mitä pidät? -En ole vieläkään täysin varma.
Anna sille aikaa.
Hyvästi, kamuseni.
Aiemmin kun juoksin tai tein äkillisiä liikkeitä,
vanha takkini suhisi mukana.
Uusi takki on hiljainen kuin varjo.
Kun nostin kauluksen, tunsin itseni Jack Londoniksi.
Hän oli suuri kirjailija,
joka seikkaili Kanadan erämaassa.
Päätin, että jos saan laivan kapteenin soittamaan sumutorveaan,
kipparitakki olisi tarkoitettu minulle.
Kun pääsin koululle, rakastin takkiani -
samalla tavalla kuin rakastaa täydellistä laulua, hyvää kirjaa -
tai vinottain leikattua tomaattileipää.
Sitten, niin kuin aina,
Marion Hawthorne pilasi kaiken.
Älä sano, että takkisi valmistaja on Smithers of London.
"Smithers of London".
Smithers of London
Riisu takkisi ja heti.
Pukeudu itse johonkin muuhun. Sinulla on tuhansittain takkeja.
Tämä on minun ainoa takkini.
Voi, Harriet. Teen sinulle palveluksen.
Jos pukeudut tuohon, muut luulevat sinun matkivan minua.
Miten voisin matkia sinua, jos en tiennyt takistasi?
Tiesit, että voisin pukeutua sellaiseen.
Käyttäydyt, kuin et pitäisi minusta,
mutta tiedän synkän pikku salaisuutesi.
Sinä haluat olla minä.
Ostin tämän takin, koska se on täysin, ehdottomasti, todella…
Minua.
Minuapas!
Jos olet niin varma, järjestetään äänestys.
Äänestys? -Sopiiko takki sinulle vai minulle?
Annetaan luokan päättää.
Voittaja saa takin.
Minulla on ajatus: me molemmat saamme takin.
Jotta voisit olla kuten minä?
Minä en…
Ehkä sinä haluat olla kuten minä.
Varmasti haluat!
Sinä täällä matkit.
Takkiäänestys? Miksi suostuisit sellaiseen?
Mitä olisi pitänyt tehdä?
Marion hoki, että yritän olla kuten hän.
Minä voin voittaa.
Et ole koskaan peitonnut Marionia missään.
Tiedän sen kyllä.
Siitä tulee pelkkä tyhmä suosiokilpailu.
Niin, Marionille.
Minä voitan todistamalla, että ainoa matkimani henkilö -
on Harriet M. Welsch.
Pois täältä! Tyhmät pulut.
Harriet. Takkiäänestys koittaa pian.
Miten vastaat Marion Hawthornen väitteeseen, että matkit häntä?
Mitä?
Matkiminen on kuulemma suurin imartelun muoto.
Mitä kuitenkin tulee Harrietiin,
olisi parempi, jos hän ei yrittäisi olla kuten minä -
vaan olisi oma itsensä.
Onko kysyttävää?
Anteeksi.
Korjaamme asian. Anteeksi vain.
Marion. Voitko kertoa, miksi takki sopii sinulle?
Tarvitaanko muuta?
Uskallanko kysyä, miksi oma takkisi sopii sinulle?
Se sopii minulle, koska siinä on salatasku muistikirjaani varten.
Siinä on myös syvät sivutaskut -
kadulta löytämääni roinaa varten.
Ne ovat kuin taskumuseoita.
Minulla on vain yksi takki, koska vain yksi takki sopii minulle.
Kuinka monta takkia sinulla on?
Yksi.
Yksikö? -Heitin muut pois.
Tämän takin valmistaja on Smithers of London.
Smithers of London
Etsintäni on ohi.
Tosi siistiä. -Niin on.
"Etsintäni on ohi."
Hänellä on varmasti sata takkia.
Olet oikeassa. Tarvitsemme vain todisteita.
Hei, Harriet. Halusimme kertoa, että minä ja Pinky äänestämme sinua.
Olemme väsyneet Marionin ilkkumiseen.
Syy ei ollut meidän.
Emme voineet tehdä mitään.
Kiitos äänistänne.
Harriet! Harriet! -Levittäkää sanaa.
Hei.
Jaoin kuudennen luokan ryhmiin,
jotta näemme, miten oppilaat äänestävät.
Sport selitti, että Marionin äänestäjät koostuvat kahdesta ryhmästä.
Eräät haluavat olla Marion Hawthorne.
En oikeasti halua olla Marion.
Hän on oma itsensä ja minä olen minä…
Hyvä on. Minä haluan olla Marion.
Minäkin haluaisin olla Marion.
Toinen ryhmä koostuu heistä, jotka pelkäävät Marion Hawthornea.
Minä pelkään häntä, mutta en yhtä paljon kuin he.
Nämä oppilaat saattavat äänestää sinua.
Joukossa oli uusi oppilas, joka on ihan pihalla…
Mitä on tekeillä?
…ja oppilaita, joita asia ei kiinnosta,
sillä takkiäänestys tuntuu typerältä ajatukselta.
Takki on takki. Se puetaan kylmällä säällä, ja siinä kaikki.
Lopuksi olivat he, joilla ei ole mitään menetettävää.
Kestäkää!
Entä Beth Ellen?
Hän näyttää aina surulliselta.
Saisimme hänet puolellemme. -Se olisi mahtavaa.
Hän tietää varmasti, montako takkia Marionilla on.
Hän on kuitenkin aina Marionin ja Rachelin kanssa.
Ei liikuntatunnilla.
En pidä kiipeämisestä, mutta kellon soittaminen on kivaa.
Se on hupsua, mutta minäkin pidän siitä.
Ei tosin yhtä hupsua, kuin takkiäänestys, vai mitä?
Tarvitsen apuasi, Beth Ellen!
En voi.
Mitä oikein teet?
Kuinka monta takkia Marionilla on?
Welsch! Yksi kerrallaan!
Tulen pian alas!
Marion väittää, että hänellä on vain yksi takki. Se on valetta!
En voi. Marion tietäisi, että kerroin.
Sinun ei tarvitse sanoa mitään. Minä sanon numeron.
Jos takkeja on enemmän, soita kelloa.
Onko takkeja yli kymmenen?
Yli 20 takkia?
Welsch!
Selvä!
Kiitos, Beth Ellen. Todella.
Käsiin sattuu.
Tämä on iso juttu, Bill. Marion ei puhu totta.
Lähteideni mukaan hänellä on ainakin 20 takkia.
Pahoittelen, Harriet. Olen lehtimies.
Tarvitsen enemmän todisteita kuin kellonsoittoa.
Saisin Bill Kilroylle todisteita vain yhdellä tavalla.
Olisiko se riskin arvoista?
Jos Marion yhyttäisi minut, hän kantelisi vanhemmilleni.
Jäisin elinikäiseen kotiarestiin tai torniin kuin Tähkäpää.
Ehkä sillä ei ole väliä.
Jos on tarpeeksi onnekas ja löytää itselleen sopivan takin,
pitää vain miettiä tarkkaan ja kysyä itseltään:
"Mitä Jack London tekisi?"
Hiljainen kuin varjo.
No niin.
Tarvitsen paremman kuvakulman.
Melkein.
Vain hieman enemmän.
Mokasin tehtävän täysin.
Marionin tappava katse -
muistuttaa siitä, miten hän kohteli Pinky Whiteheadia -
ja violettisukkaista poikaa.
Ehkä takkiäänestyksessä ei ole kyse vain minusta?
On myöhä, Harriet.
Minä vain ajattelen.
Voit ajatella ilman upouutta, kallista,
revennyttä takkiasi.
Lupasin vanhemmillesi, että pitäisit hyvää huolta takistasi.
Ei se ole repeämä vaan tarina.
Tarina?
Teen maailmasta turvallisemman paikan Pinkylle, violettisukkaiselle pojalle -
ja kaikille muille, joita Marion Hawthorne kiusaa.
Minun on pakko tehdä niin.
Kerro sitten, miten tarina päättyy.
Me kerromme. Eikö vain, takki?
Hyvää tiistaita, Gregory School.
On aamukuulutusten aika. Sää pysyy tänään viileänä,
ja iltapäivällä voi pyryttää.
Lounaaksi on…
Missä se olikaan?
Aivan. Jauhelihapihvejä.
Päivän siteeraus on peräisin A.A. Milnen Risto Reippaalta.
"Olet rohkeampi kuin uskotkaan…
TERVETULOA
…vahvempi kuin miltä näytät -
ja älykkäämpi kuin luuletkaan."
Et saisi tulla tänne.
Tämä on hätätilanne.
Hei, koulu. Tässä on Harriet M. Welsch.
Minulla on erikoiskuulutus kuudennelle luokalle.
Ette äänestä huomenna vain siitä, kuka saa pukeutua takkiin.
Äänestätte myös vapaudesta.
Vapaudesta Marionista, joka kohtelee meitä huonosti.
Yhdessä voimme näyttää hänelle, että ansaitsemme kunnioitusta.
Vapaus!
Tämä kipparitakki on minun, mutta se on myös teidän.
Olemme samassa veneessä ja teemme sen yhden asian takia:
vapauden!
Harriet. Oli hienoa, kun sanoit…
En vaikene!
Hyvä on. Minä vaikenen. Anteeksi.
Sinä vapautit minut. -Mitä?
En pelkää enää. Sanon sen ääneen.
Marion on kamala!
Hän pitää Phillip-veljestäni.
Phillip on 7. luokalla St Albansissa, ja Marion kyselee hänestä aina.
"Onko hänellä tyttöystävää? Koska hänen syntymäpäivänsä on?"
Hän vain käyttää minua.
Vapaus!
Nyt alkaisi tapahtua.
Hei, Harriet ja Carrie.
Laskin juuri ääniä. Meillä voi olla mahdollisuuksia huomenna.
Katso tätä.
Ihmeellistä.
Katso tätä, Janie.
Miksi? Se on ohi.
Olemme tasoissa. Katso.
Sain tämän äsken.
MARIONIN JUHLAT
Arvaa, kuka järjestää äänestystä edeltävät juhlat -
koko kuudennelle luokalle?
Hän yrittää lahjoa muita. Se ei onnistu.
Siellä voi koota oman jäätelöannoksen.
Äänestäjäni tietävät, että se on lahjontaa.
Loputtomasti lisukkeita.
Marion pyytää minua kutsumaan veljeni. Tiedän sen.
Minä vastaan: "Ei käy. Harriet vapautti minut."
Ei. Sinun pitää mennä, Carrie.
Ota Phillip mukaasi.
Teen hänestä salaisen aseeni.
Phillip tulee sinne.
Tervehdys, lapset.
Hei, rva Hawthorne.
Astukaa sisään. Voin ottaa takkinne.
Minne viet ne?
Harriet M. Welsch. En odottanut näkeväni sinua täällä.
En voi kieltäytyä loputtomista lisukkeista.
Et niin.
Hei, Harriet.
Hyvä tavaton. Hän on täällä.
Hei, Phillip.
Hyvä, että toit hänet.
Lupasin hänelle jäätelöannokseni.
Nyt minä menen.
Näytän, missä jäätelöbaari on.
Napakymppi.
Vai haluaa Bill Kilroy todisteita? Minä annan todisteita.
Carrie sanoi, että pidät musiikista.
Näytän uuden levyautomaattini.
Se oli palkinto kykykilpailusta.
Voitat paljon kaikenlaista.
Uinnista, jousiammunnasta, voimistelusta.
Tavauksestakin?
Voitin sanalla "onomatopoeesi".
Minäkin osaan tavata sen. O-N-O-M-A-T-P…
Ei kun E-I…
Sillä hetkellä -
totuus iski päin pernaani.
En peittoaisi koskaan Marionia missään -
vaikka eläisin ikuisesti.
Jotkut syntyvät täydellisiksi.
Muut syntyvät pelkureiksi, jotka piileskelevät kaapeissa -
ja yrittävät ottaa kuvia tyhmistä takeista.
Mitä?
Se oli rakkauskirje Marionilta Phillipille.
Olin varmaan ottanut Marionin takin vahingossa.
Se oli silkka virhe,
mutta se voisi muuttaa historiaa.
Minun piti vain järjestää salainen kohtaaminen.
Hei.
Takit olivat pinossa, ja otin takkisi vahingossa.
Tätäkö etsit?
Anna se takaisin.
Voisin tehdä niin.
Voin myös näyttää sen vaikkapa -
Phillipille.
Älä! Teen, mitä haluat!
Vetäydyn pois takkiäänestyksestä. Sinä voitat.
Likaisen jäätelötemppusi jälkeen -
tämä pitäisi julkaista koulun lehdessä.
En kuitenkaan ole sinä.
Onnea takkiäänestykseen.
Todellako? Minä luulin…
Haluan voittaa oikeasti.
Loppujen lopuksi voitto ei ollut edes tipalla.
Loputtomat lisukkeet peittoavat aina vapauden.
Sain silti muutaman pienen voiton.
Vapaus!
Vapaus.
Odota!
Mitä?
Halusin vain pyytää anteeksi, että kutsuin sinua matkijaksi.
Kukaan ei ole kaltaisesi, Harriet M. Welsch,
eikä tule koskaan olemaan.
Kiitos.
Joku vielä peittoaa sinut jonakin päivänä,
ja toivon sen olevan minä.
Toivo vain.
Mieleeni juolahti,
että me molemmat voimme pitää takkia.
Smithers of London ei välitä.
Smithers of London
Todellako?
Hetken ajan luulin, että uusi aikakausi saattaisi alkaa.
Harrietista ja Marionista ei tulisi ystäviä,
mutta he tulisivat toimeen keskenään.
Mutta kun saavuin kouluun seuraavana päivänä,
oli melkein helpotus nähdä, että Marion oli yhä oma itsensä.
Missä kipparitakkisi on?
Se ei sopinut minulle, toisin kuin tämä takki.
Se on Pariisista. Trés chic, non?
Sinun takkisi sopii sinulle. Näen sen nyt selvästi.
Se on revennyt ja likainen, ja siitä puuttuu nappi.
Mikä sekasotku!
Takkini ei ollut sekasotkua vaan tarina.
En malttanut odottaa, minne se vielä veisi minut -
ja mistä kaikesta saisin kirjoittaa.
Tahdon olla vain Tahdot olla vain
Tahdomme olla vain
Tahdo olla en Tahdo olla et
Emme tahdo kuulla muiden käskyjä
Parhaani yritän kulmilla näillä
Leveästi virnistää
Ja totuuden kertoa
Tahdon olla vain Tahdot olla vain
Tahdomme olla vain
Tahdo olla en Tahdo olla et
Emme tahdo kuulla käskyjä
Olen kuka haluan
Itsenäisesti
Tahdon olla vain Tahdot olla vain
Tahdomme olla vain
En hiuksia leikkaa
Ja puen mitä huvittaa
On kivaa olla oma itseni
Tahdo olla en Tahdo olla et
En tahdo kuulla muiden käskyjä
Tekstitys: Petra Rock