Det er løgn!
Harriet, opfør dig ordentligt.
Den er så lilla.
Jeg vil hellere æde tidsler end købe ny jakke,
men min mor sagde, enten en ny jakke eller ingen jakke.
Og jeg har allergi mod at dø af kulde... I forstår.
Jeg ligner en blomme.
Næppe. Blommer er søde.
Prøv den næste.
Føj.
Åndssvage lynlås!
-Er alt i orden derinde? -Spørg hende.
Kom så af, jakke!
Det vil jeg helst ikke.
Den vil slå mig ihjel.
Måske hjælper jeg den.
Jakkefremtiden så dyster ud, indtil jeg så den.
Farve: marineblå. Stil: sømandsjakke. Størrelse: medium til børn.
Den var perfekt!
Blot anede jeg ikke, at den ville føre til mørke hemmeligheder, djævelske bananasplit
og en stirredyst for at se, hvem der blinkede først:
frihed eller tyranni.
Jeg vil bare være Du vil bare være
Vi vil bare være
Jeg vil være den, jeg vil
Min selvstændighed
Nej, jeg klipper ikke mit hår
Og jeg går klædt, som jeg vil
Jeg kan lide at få lov Til at være mig selv
Jeg vil ikke være Du vil ikke være
Vi vil ikke have at vide Hvad vi skal
"Jakkeafstemning"
HARRIET OPDAGER EFTER LOUISE FITZHUGHS BOG
Før vi indvier den nye jakke, skal I møde min gamle jakke.
Jeg fandt fredsmærket i toget. Det dækker over et mølhul.
Jeg for engang vild i Central Park. Det er der, tornene stammer fra.
De større pletter er fra et sennepsuheld, da jeg cyklede ind i en pølsemand.
Vi har oplevet meget sammen, og det var svært at give slip.
Jeg glemmer dig aldrig, jakke. Kig væk.
-Hvad synes du? -Jeg ved ikke, om den er helt mig.
Giv den lidt tid.
Farvel, min ven.
Når jeg løb i min gamle jakke og bevægede mig hurtigt,
sagde det nogle høje hvislelyde.
Den her jakke var tavs som en skygge.
Og med kraven oppe føler jeg mig som Jack London,
en stor forfatter, I bør tjekke ud,
som tog på eventyr i det høje nord.
Jeg besluttede, at hvis jeg fik slæbebåden til at tude med hornet,
ville sømandsjakken virkelig være jakken for mig.
Da jeg nåede skolen, elskede jeg min nye jakke,
som man elsker en perfekt sang eller en god bog
eller en tomatsandwich skåret skråt på franskbrød.
Men som sædvanlig ødelagde Marion Hawthorne alt.
Den jakke er vel ikke fra Smithers of London?
"Smithers of London."
Smithers of London
Du skal tage den af. Nu.
Kan du ikke tage en anden på? Har du ikke 5.000 jakker?
Det er min eneste jakke.
Harriet, jeg gør dig en tjeneste. Folk vil bare tro, du efterligner.
Hvordan det, hvis jeg ikke vidste, du havde samme jakke?
Du vidste, at jeg går i den slags.
Du lader, som om du ikke kan lide mig,
men jeg kender din mørke hemmelighed. Du vil være mig.
Jeg købte jakken, fordi den er totalt, fuldstændig, utrolig meget...
Mig.
...mig!
Hvis du er så sikker, så lad os stemme om det.
-Stemme? -Er jakken totalt dig eller mig?
Det må klassen afgøre. Vinderen får lov til at gå med jakken.
Jeg har en vild idé: Vi går begge to med jakken.
-Så du kan være mig? -Jeg er ikke...
Måske er det dig, der vil være mig?
Det vil jeg vædde med, at du gerne vil!
Du er efterligneren.
En jakkeafstemning? Hvorfor gik du med til det?
Hvad skulle jeg gøre? Marion sagde, at jeg ville være hende.
-Måske vinder jeg. -Du har aldrig slået Marion i noget.
Det ved jeg godt.
Det ender bare som en åndssvag popularitetskonkurrence.
Ja, for Marion.
Men jeg vinder ved at bevise, at den eneste, jeg efterligner, er
Harriet M. Welsch.
Av! Væk med jer! Dumme duer.
Harriet, inden jakkeafstemningen,
hvad siger du så til Marions påstand om, at du er en efterligner?
Hvad?
Man siger, at efterligning er den ærligste form for smiger.
Men hvad angår Harriet,
ville jeg foretrække, at hun ikke prøvede at være mig
og begyndte at være sig selv.
Nogen spørgsmål?
-Ups! Undskyld. -Det ordner vi. Super undskyld.
Marion, fortæl os, hvorfor din jakke er så meget dig?
Behøver jeg sige mere?
Og hvorfor er din jakke dig, om jeg må spørge?
Fordi den har en hemmelig lomme til min notesbog.
Og ekstra dybe sidelommer,
som er perfekte til bras, jeg finder på gaden.
Som et jakkelommemuseum.
Jeg har kun én jakke, for kun én jakke er lige mig.
Hvor mange jakker har du?
Én.
-Én? -Jeg smed resten ud.
Den her er fra Smithers of London.
Smithers of London
Jeg behøver ikke lede mere.
-Hvor er hun sej! -Ja, hun er.
"Jeg behøver ikke lede mere."
-Hun har nok hundrede jakker. -Du har ret. Vi må bare bevise det.
Hej, Harriet. Pinky og jeg vil bare sige, at vi stemmer på dig.
Vi er trætte af at blive hånet af Marion.
-Det var ikke vores skyld. -Totalt uforskyldt.
Tak, venner.
-Harriet, Harriet! -Sig det videre.
Venner.
Jeg har delt 6. klasse op i grupper, så vi kan se, hvordan folk stemmer.
Sport forklarede, at Marions vælgere består af to grupper.
Dem, som gerne vil være Marion Hawthorne.
Altså jeg vil egentlig ikke være Marion. Hun er hende, og jeg er mig...
Okay, jeg vil være Marion.
Jeg vil også gerne være Marion.
De andre er dem, som er bange for Marion Hawthorne.
Ja, jeg er bange, men ikke så bange, som de er.
Hernede er dem, som måske vil stemme på dig.
Der var den nye elev, som ikke ved noget.
Undskyld, hvad sker der?
Og dem, som er ligeglade, fordi en jakkeafstemning virker dumt.
En jakke er en jakke. Er det koldt, tager man den på og får varmen.
Og så dem, som ikke havde noget at tabe.
Lev med det!
-Hvad med Beth Ellen? -Hun ser altid trist ud.
-Hende kan vi nok overtale. -Det ville være godt.
Hun må vide, hvor mange jakker Marion har.
Synd, hun hænger ud med Marion og Rachel.
Ikke i idræt.
Jeg kan ikke lide at klatre i tov, men jeg vil gerne ringe med klokken.
Det er lidt skørt, men også mig.
Ikke så skørt som den jakkeafstemning, vel?
Beth Ellen, du må hjælpe mig.
Det kan jeg ikke.
-Hvad laver du? -Hvor mange jakker har Marion?
Welsch! En ad gangen i tovet!
Jeg kommer ned nu.
Hun siger, hun kun har én, men jeg ved, det ikke passer!
Jeg kan ikke. Så ved hun, det var mig.
Du behøver ikke sige noget. Jeg siger et tal.
Hvis det er flere, så ring med klokken.
Er det flere end ti jakker?
Flere end tyve jakker?
-Welsch! -Ja ja!
Tak, Beth Ellen. Seriøst.
Brændemærker!
Det er en stor historie. Marion taler ikke sandt.
Ifølge min kilde har hun mindst 20 jakker.
Beklager. Jeg er journalist. Jeg må have flere beviser end to ring med klokken.
Hvis Bill Kilroy ønskede beviser, var der kun én ting at gøre.
Men var det risikoen værd?
Hvis Marion så mig, ville hun sladre til mine forældre.
Stuearrest på livstid eller forvist til et tårn som Rapunzel.
Måske var det lige meget.
Når man er så heldig at finde den rigtige jakke,
skal man måske bare spørge sig selv: "Hvad ville Jack London gøre?"
Stille som en skygge.
Der er de. Jeg må finde en bedre vinkel.
Næsten.
Bare lidt længere.
Jeg kiksede totalt min mission.
Men Marions dødsblik minder mig om hendes behandling af Pinky Whitehead
og drengen med de lilla strømper.
Hvad nu, hvis den jakkeafstemning ikke kun handler om mig?
Det er sent, Harriet.
Jeg tænker bare.
Du kan tænke uden at sidde i sengen i din splinternye, dyre...
...flængede jakke.
Jeg lovede dine forældre, at du ville passe godt på den.
-Det er ingen flænge, men en historie. -En historie?
En, hvori jeg gør verden sikker for Pinky og drengen med de lilla strømper
og alle, som er trætte af at blive hånet af Marion Hawthorne.
Jeg er nødt til at gøre det.
Fortæl, hvordan det ender.
Det skal vi nok. Ikke, jakke?
Glædelig tirsdag.
Her er morgenens beskeder. Stadig koldt med snebyger i eftermiddag.
Dagens varme ret er...
Vent, hvor står det?
Nå ja, bøfsandwich.
Dagens inspirerende citat kommer fra A.A. Milnes Jakob,
som siger: "Du er modigere, end du tror,
stærkere, end du virker,
og klogere end du... tror."
-Du må ikke være herinde. -Det er en nødsituation.
Hallo, Gregory-skolen. Her er Harriet M. Welsch
med en særlig besked til 6. klasse.
Afstemningen handler ikke kun om, hvem der må gå med jakken, mig eller Marion.
Den handler også om frihed.
At være fri for, at Marion behandler os som idioter.
Sammen har vi chancen for at vise hende, at vi fortjener respekt.
Frihed!
Denne jakke er mig. Men den er også jer.
Vi er sammen om det her, og vi gør det for én ting:
Frihed!
Harriet, det var så fedt, da du sagde...
Jeg vil ikke tie stille!
Okay, jeg tier stille.
-Du har frigjort mig. -Hvad?
Jeg er ikke bange mere. Jeg siger det højt.
Marion er så træls!
Hun er vild med min bror, Phillip.
Han går i 7. på St. Albans. Hun spørger altid til ham.
"Har han en kæreste? Hvornår har han fødselsdag? Må jeg komme?"
Hun udnytter mig.
Frihed!
Nu skete det.
Hej, Harriet. Hej, Carrie.
Jeg tæller lige stemmerne. Vi har en god chance i morgen. Se.
Fantastisk.
-Janie, se her. -Hvorfor? Det er slut.
-Nej, vi står lige. Se. -Jeg har lige fået den her.
FEST HOS MARION
Gæt, hvem der holder en stor fest efter skole for hele 6. klasse?
Hun vil bestikke dem. Det virker ikke.
En "lav din egen bananasplit"-fest.
Folk ved, det er bestikkelse.
Med fri drys-bar!
Marion vil bede mig invitere min bror. Jeg ved det.
Og jeg svarer: "Niks, Harriet har frigjort mig."
Nej. Carrie, du skal tage med. Og du skal invitere Phillip.
Han skal være mit hemmelige våben.
Han kommer.
-Goddag, børn. -Goddag, fru Hawthorne.
Kom ind. Lad mig tage jeres jakker.
Tage dem hvorhen?
Harriet M. Welsch. Jeg havde ikke ventet at se dig her.
Man kan ikke sige nej til fri drys-bar.
Nej, det kan man ikke.
Hej, Harriet.
Gud, han kom.
Hej, Phillip.
-Godt, du fik ham med. -Jeg gav ham min bananasplit.
Jeg rykker ind.
Nu skal jeg vise dig isen.
Jackpot.
Vil du have beviser, Bill Kilroy? Så skal du få beviser.
Carrie siger, du er musikfan, så du skal se min nye jukebox.
Jeg vandt den i byens talentkonkurrence.
Du vinder meget.
Svømning, bueskydning, gymnastik.
-Stavning? -Jeg vandt med ordet "onomatopoietikon".
Det kan jeg godt stave til. O-N-O-M-A-T-P...
Nej, I... Vent, E-I...
Netop da ramte sandheden mig lige i milten.
Jeg ville aldrig slå Marion i noget som helst nogensinde.
Nogle er født til at være perfekte.
Andre er født til at være bangebukse, der sidder i et skab
for at tage billeder af en masse dumme jakker.
Hov?
PHILLIP
Det var et kærestebrev fra Marion til Phillip.
Jeg havde taget Marions jakke, da jeg forlod festen.
Det var en fejl, men en, som kunne ændre historiens gang.
Jeg skulle blot arrangere et hemmeligt møde.
Hej.
Undskyld. De lå i en bunke, så jeg tog din ved en fejl.
Mangler du det her?
Giv mig det!
Det kunne jeg. Eller jeg kunne vise det til...
...Phillip?
Nej. Jeg gør alt, hvad du beder om. Jeg dropper afstemningen. Du vinder.
Efter dit beskidte trick med den fest burde jeg få det trykt i skolebladet.
Men jeg er ikke dig.
-Held og lykke med afstemningen. -Virkelig? Men jeg troede...
Jeg vil vinde rigtigt.
Jakkeafstemningen var ikke engang tæt løb.
Fri drysbar slår frihed til enhver tid.
Men der var et par små sejre.
Frihed!
Frihed.
Hej, vent lige.
Hvad nu?
Undskyld, at jeg sagde, du var en efterligner.
Der er ingen som dig, Harriet M. Welsch, og det bliver der nok heller aldrig.
Tak.
Og nogen er nødt til at slå dig en dag, og jeg håber, det bliver mig.
Du kan altid håbe.
Jeg tænkte på... Vi kan vel godt begge to gå med jakken.
Smithers of London er nok ligeglade.
Smithers of London
Virkelig?
Et øjeblik troede jeg, at en ny æra var begyndt.
En æra, hvor Harriet og Marion ikke var venner, men dog godt kunne enes.
Men da jeg kom i skole igen,
var det en hel lettelse at se, at Marion stadig var Marion.
-Hvor er din jakke? -Den var ikke mig. Ikke som den her jakke.
Den er fra Paris.Très chic, non?
Og din jakke er totalt dig. Det kan jeg godt se nu.
Den er revet og beskidt, og der mangler en knap.
En rigtig gammel las.
Min jakke var ingen las. Den var en historie.
Jeg glædede mig til at se de steder, den ville føre mig hen,
og de nye ting, jeg skulle skrive om.
Jeg vil bare være Du vil bare være
Vi vil bare være
Jeg vil ikke være Du vil ikke være
Vi vil ikke have at vide Hvad vi skal
Jeg gør mit bedste For at være god ved mit kvarter
Jeg smiler rigtig pænt
Og forsøger at tale sandt
Jeg vil bare være Du vil bare være
Vi vil bare være
Jeg vil ikke være Du vil ikke være
Vi vil ikke have at vide Hvad vi skal
Jeg vil være den, jeg vil
Min selvstændighed
Jeg vil bare være Du vil bare være
Vi vil bare være
Nej, jeg klipper ikke mit hår
Og jeg går klædt, som jeg vil
Jeg kan lide at få lov Til at være mig selv
Jeg vil ikke være Du vil ikke være
Vi vil ikke have at vide Hvad vi skal
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve