Моя няня Ол Ґоллі каже:
щоб бути великою письменницею, треба все знати.
А щоб усе знати, треба все бачити.
А щоб усе бачити, треба бути шпигункою.
А для цього потрібне шпигунське приладдя.
Гаррієт!
Іду!
Я не мала шпигувати під час уроків, та мені було байдуже.
Для такого можна й правила порушити,
розкрити страшенні таємниці й застосувати йо-йо.
Гаррієт М. Велш, що ти там робиш?
Нічого.
Нічого, крім підготовки до найсміливішої, найнебезпечнішої
і найвидатнішої місії в моєму житті.
Я хочу Ти хочеш
Ми хочемо
Я стану ким хочу
Моя самостійність
Ні, я не стригтимуся
І носитиму, що хочу
Люблю бути собою
Я не хочу Ти не хочеш
Ми не хочемо, щоб нам казали Що робити
«Я погана шпигунка»
Шпигунка Гаррієт
ЗА КНИГОЮ ЛУЇЗИ ФІЦГ’Ю
Усім привіт. Вибачте, що пізно.
Багато всього збирала до школи.
Для чогось цікавого?
Для реферату з історії.
-Мамо. -Гаррієт,
невже тобі чубчик не заважає бачити?
Люблю свій чубчик.
Красивий чубчик.
Чудовий чубчик.
А про що ти писатимеш реферат?
Про те, про що ніхто раніше не писав.
Так роблять хороші письменники.
Це Ол Ґоллі. Вона моя няня і мій ґуру.
Я б без неї пропала.
А що сьогодні на ланч, Ол Ґоллі?
Не знаю.
Може, сандвіч на білому хлібі з помідорами і майонезом?
Дай подумаю.
Чи маю я сьогодні настрій на сандвіч з помідорами і майонезом?
Якщо чесно,
я мала настрій на сандвіч з помідорами і майонезом
п’ять з половиною років поспіль.
Це 2 008 сандвічів з помідорами,
що дорівнює майже 2 008 разам, коли мама казала:
«Якщо з’їси ще один сандвіч з помідорами,
сама станеш як сандвіч з помідорами».
Якби ж.
Я пішла. Побажайте удачі.
Удачі тобі, доню.
Удачі.
Удача тут ні при чому.
Пам’ятай: життя – це боротьба, і хороший шпигун не може здатися.
Треба запам’ятати.
ЖИТТЯ – ЦЕ БОРОТЬБА
Будь хорошою Гаррієт. І дивись, куди ідеш!
Це моя найкраща подруга Джені Ґіббс.
Я знаю її з дитсадка і можу сказати,
що вона дивнішає з кожним роком.
Спорте, тобі краще мати голову таку як гарбуз чи як кулак?
Саймон «Спорт» Рок теж мій найкращий друг.
А він, дивним чином, щороку стає нормальніший.
А гарбуз великий?
Тоді як гарбуз.
Мені нема коли розповідати про всіх інших зі школи Ґреґорі.
Однак
згадаю про Маріон Готорн, бо вона підла й підступна
і колись ми з Джені їй помстимося.
Доброго ранку, містер Гораціо.
Доброго ранку, Маріон.
Пінкі Вайтгед, не роби те, що ти робиш.
Попереджаю, Пінкі. Останній шанс. Перестань.
Прошу уваги. Згідно з навчальною програмою класу,
у вас буде два «вікна», щоб зібрати матеріал для реферату з історії.
Якщо не повернетеся вчасно, це буде позначено у вашій… Маріон?
У вашій особовій справі.
Добре, що я не ідеальна. Я б померла з нудьги.
А знаєте, куди йду я?
У бібліотеку, як і всі?
Тільки не я.
Ти йдеш шпигувати?
Поки ви вивчатимете давнину,
я спостерігатиму за історією, яка твориться сьогодні.
Її звуть Аґата К. Пламер.
Вона адвокат.
Я щоранку бачила, як вона вигулює собак
у чудернацькому вбранні, яке вона шила сама.
Та одного дня вони з собаками просто зникли.
Чотири місяці тому
я внесла місіс Пламер у свій маршрут, щоб дізнатися, що сталося.
Гарна новина – вона пішла з нудної роботи,
щоб відкрити магазин собачого одягу.
А погана новина…
Знаєш, скільки коштує оренда на Верхньому Іст-Сайді?
…це коштуватиме купу грошей.
Доведеться взяти в банку чималу позику.
Це може бути катастрофа.
Виявилося, місіс Пламер так боїться почати нове життя,
що не встає з ліжка.
Місіс Пламер, ви в порядку?
У порядку, Надін.
У мене просто важкий період.
Бідолашна місіс Пламер.
Ну, якщо в неї нічого не вийде,
вона може бути дамою, яка живе в ліжку.
Джені, вона встане з ліжка.
Завдяки шпигуванню я дізналася, що сьогодні вона йде в перукарню.
Це означає, що їй доведеться встати з ліжка.
А коли зробить зачіску – піти в банк,
узяти позику й почати нове казкове життя.
І я стану свідком творення історії.
Ти точно не хочеш у бібліотеку?
Історія не лише в книжках, Спорте.
Вона твориться постійно, навколо нас.
Просто треба знати, де шукати.
Зустрінемось у парку на сімдесят дев’ятій об 11:00.
А по дорозі в школу розповім вам
про історичний день, коли Аґата Пламер підняла свою дупу й почала нове життя.
Вона отримає двійку.
Це точно.
Часу було обмаль.
Треба в перукарні з’ясувати, чи місіс Пламер не скасувала візит,
а потім повернутись до її квартири до 09:45,
щоб побачити на власні очі, як вона встає з ліжка.
Але спочатку треба було переодягтися в шпигунський одяг.
Він починається з окулярів без скелець,
які я поцупила з татового стола. У них я ніби розумніша.
На шпигунському поясі я ношу ліхтарик, водонепроникну сумочку для записника,
ще одну водонепроникну торбочку для ручок, баклажку для води…
і складану виделку, якою я ніколи не користуюся, але хтозна.
Це нікудишній транзисторний радіоприймач,
щоб цілий день слухати музику.
Обожнюю цю пісню.
Хтось буде про це кричати, А хтось – ні
Але рано чи пізно, малий Ось і приспів
Скажи, що муситимеш дізнатись подробиці
Давай дізнаємось справжні подробиці
А тепер раз, два
Подробиці
Так, бум
-Привіт, Гаррієт. -Привіт, Ед.
-Привіт, як справи? -Привіт, Сквіджі.
Справжні подробиці Подвійний удар
Справжні подробиці
Подвійний удар
Раз, два
Я не знала, чи міг полісмен за мною стежити,
але не хотіла спокушати долю.
Я прийшла в салон якраз вчасно.
Мила, чому ти ховаєш очі? Вони прекрасні.
Дай мені п’ять хвилин. Чик-чик – і новісінька ти.
Подумай про це.
Слухайте, я просто зайшла
перевірити, чи дорога тітка Аґата все ще записана на цей ранок.
Зараз подивлюсь. Аґата…
Пламер. Так. На 10:15.
Якщо хочеш, можу підстригти тебе перед…
Далі – до місіс Пламер.
Найкращий спосіб потрапити всередину –
вдень, коли швейцари міняються змінами.
Сьогодні доведеться вдатися до плану Б.
Ого, а у вас добре виходить!
На такій роботі є багато часу для тренувань.
Я теж непогано вмію. Хочете побачити, як я вигулюю собаку?
Непогано. Та подивись на це.
Не хочу вихвалятися, але там, звідки я родом,
саме так вигулюють…
собак!
Якщо вам цікаво, ця штука – кухонний підйомник.
Це старомодний мініліфт,
який доставляє їжу та напої на різні поверхи.
А ще він класний для шпигування.
Ну давай!
Отак. Хто тепер як кінозірка?
Ти наче кінозірка.
Ну добре. Мені вже треба в салон.
Так, треба.
Для зустрічі в банку я повинна мати шикарний вигляд.
Так, повинні.
Ви мене знаєте.
Коли в мене гарна зачіска, я можу підкорити цілий світ.
Це вже точно.
Я ще не гралась у витрішки з собаками,
але подумала, що як витримаю погляд, усе буде нормально.
Однак я мусила побачити історичну мить, коли вона ступає на підлогу.
Не можу відвести очей. Уже майже. Давайте.
Я дуже хочу подивитись.
Не дивись.
Я мушу!
Та що тут…
Привіт.
Хто ти така?
Що ти хочеш?
Я можу пояснити.
Іди сюди!
Дуже-дуже пробачте.
Викинь її звідси!
І не повертайся!
Усе гаразд. Усе добре, песики.
Можете вже не гавкати. Я нікуди не йду. Не бійтесь.
Я мушу скасувати всі зустрічі. Собаки стривожені, і я стривожена.
Що з цим світом не так?
Шпигуни не повинні попадатися.
Це для шпигунів найважливіше.
Я кепська шпигунка, а значить я ніколи не знатиму всього.
І не стану хорошою письменницею, а то й звичайною не стану.
-Що таке? -Місіс Пламер устала з ліжка?
Ні. Мене спіймали собаки в штанях, і її покоївка викинула мене геть.
Не віриться, що нога місіс Пламер була от настільки близько до підлоги.
Я все зіпсувала.
Усе нормально. Ми все одно тебе любимо.
Ходімо назад.
«Здатися»?
«Життя – це боротьба, і хороший шпигун не може…
здатися».
Не можна повертатися, поки що.
Я все зіпсувала, але, може, я все виправлю.
САЛОН
Твоє завдання – записати місіс Пламер на новий час. На 11:30.
Попроси Саффрон. Скажи їй, що це надзвичайна ситуація.
Зрозуміла.
Джені, не дай їм зістригти чубчика! Вони тільки того й хочуть.
А ми куди?
У пащу звіра.
Треба зайти в ті двері.
Швейцар дуже сердитий.
Мабуть, йому перепало за те, що я прослизнула.
До того ж, він швейцар. Хіба це цікаво?
Я б хотів бути швейцаром.
Тобі дають форму. Ти знаєш усіх на ім’я.
Ти наче мер вулиці.
Скажи йому про це. Улесть його, відверни увагу.
Мені треба дві-три секунди.
Я Спорт Рок. Шанувальник. У вас чудова робота.
Дякую.
-Тут не всі так думають. -Люди не розуміють,
що бути швейцаром – це не просто відчиняти двері.
Нарешті хоч хтось це зрозумів.
Мадам.
А можна поміряти ваш кашкет? На секунду.
Гарно.
І приємно.
-А це що? -Це свисток для виклику таксі.
Коли потрібне таксі, просто…
Вибач, Маку. Помилкова тривога. Я розмовляв з цим хлопчиком.
Він сказав, що хоче бути швейцаром.
Мені не щодня таке кажуть.
Навіть дав йому поміряти кашкет, хоч і не можна.
Але ти ж знаєш, я порушувач правил.
Такі от справи, Маку.
Ще раз вибач.
Гей!
Ти що робиш? Ані руш! Навіть не думай про це.
Стій!
Доброго ранку, міс Велш.
Віддай.
Ану йди сюди!
Агов, місіс Пламер.
І Надін.
Хотів переконатися, що ви в порядку.
Певно, що так і є, тому я…
Ану повернись!
Песики, захистіть мене!
Місіс Пламер, я Гаррієт М. Велш.
Вибачте, що постійно вас лякаю і дражню ваших собак,
але я мушу виправити те, що зірвала,
а саме: ваш історичний крок.
Я знаю, як страшно пробувати щось нове.
Але Ол Ґоллі каже, що життя – боротьба і не гоже здаватися,
чи ти письменник, чи шпигун,
чи той, хто шиє штани для собак.
Чи потрібні собакам штани? Не знаю! Чесно, не знаю.
Це трохи дивно, але я не собака.
Мені просто набридло бачити, як ви б’єтеся, мов риба,
на величезному собачому ліжку!
Ось що я скажу, і дуже ясно.
Якщо ви не вилізете з ліжка,
не зробите зачіску на десять мільйонів баксів,
не візьмете кредит у банку і не відкриєте магазин собачого одягу,
присягаюся, що я щодня, як маніячка, вриватимусь у вашу кімнату
до кінця ваших днів.
Будь ласочка.
Я викликаю поліцію.
Ні, Надін, стривай. Вона має рацію.
Я занадто довго знемагала в ліжку.
Це було неважко.
Дякую тобі, Гаррієт М. Велш.
Вам краще поспішити.
Про що ти? Я скасувала візит до перукаря.
Не турбуйтесь, візит відновлено.
Стривай, як?
Мої люди про все подбали.
Тільки не чубчик!
Ну не знаю.
Мені легше перенести все на завтра або на наступний тиждень.
Вам підійде оця.
Мені вона не дуже личила.
Космополітен?
Гарна, еге ж?
Вичкличте нам таксі.
Агов там, унизу. Лови.
Так!
Спорт і Джені повернулися вчасно,
щоб не зіпсувати свої особові справи.
Мені сказали, що замовлять за мене слівце, та я не схотіла.
Коли я повернулася до школи, я сказала містеру Гораціо правду.
БАНК
Що для написання реферату з сучасної історії
я мусила потусуватися й провести дослідження.
Якби ви писали про те, як Вашингтон перетинав Делавер,
і ви були на тому човні,
ви б хотіли побачити, як старий Джордж дістався до берега?
Містер Гораціо сказав: «Авжеж», але так, що я подумала,
що залишатимусь після уроків ще років десять.
Гаррієт.
Ти вже мала б спати.
Я хочу все записати, щоб нічого не забути.
Можна ще трохи посидіти?
Я нікому не скажу.
Ол Ґоллі, я хочу бути не просто письменницею,
я хочу бути великою письменницею.
Це означає, що ти маєш знати все.
А щоб знати все…
Треба все бачити.
А щоб усе бачити…
Треба бути шпигункою.
Я хочу Ти хочеш
Ми хочемо
Я не хочу Ти не хочеш
Ми не хочемо, щоб нам казали Що робити
І я намагаюсь робити добро Там, де живу
Я гарно усміхаюся
І прагну казати правду
Я хочу Ти хочеш
Ми хочемо
Я не хочу Ти не хочеш
Ми не хочемо, щоб нам казали Що робити
Я стану ким хочу
Моя самостійність
Я хочу Ти хочеш
Ми хочемо
Ні, я не стригтимуся
І носитиму, що хочу
Люблю бути собою
Я не хочу Ти не хочеш
Ми не хочемо, щоб нам казали Що робити
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова