Tidligere på Bel-Air...
Du har en gave, Viv.
Verden må få se talentet ditt igjen.
La oss snakke om Neemans kunstneriske stipend.
- Dette er dommer Robertson. - Jeg har hørt mye om deg, Will.
Jeg møter deg heller her ute i et middagsselskap enn i retten.
Jeg kan gjøre det på min måte. Uten deg.
Hvis du drar, tilhører alt innholdet du laget i huset meg,
og du betaler kansellering.
Dette valget har blitt komplisert siden du ble med.
Debatten bør avgjøre hvem av oss som fortsetter å stille til valg.
Taperen gir opp og støtter vinneren fullt og helt.
Mamma, kan vi snakke?
- Om hva da, vennen? - Om faren min.
Jeg trenger en tjeneste...
Finne pappa.
Kanskje prøv en annen taktikk med Wills far?
Da kjenner du ikke Lou.
Will trenger han ikke nå.
Nei, hvorfor forlot du Philly?
Jeg kom hit fra Philly...
for å få bedre utdannelse.
Jeg stoler på deg, Will.
Kom inn.
- God morgen, Will. - God morgen.
Onkelen din vil at du skal skynde deg.
Nesten klar. Hjelper du meg med slipset?
Selvsagt.
Jøss. Hva har du gjort her?
- Der. - Takk, G.
Om det jeg ba om...
Det blir gjort.
Men i dag trenger du bare å tenke på onkelen din.
Dette er viktig for ham. Forstår du?
-Ja.
Hvordan vet vi hva slags politisk miljø vi går inn i?
Ashley, du ble døpt i Lilly of the Valley.
Det er en av de eldste svarte kirkene i Los Angeles.
Dessuten stemmer alle der som vi gjør.
Jeg ser deg, Will...
- God søndag, folkens. - Så kjekk.
Jeg skulle ønske at jeg talte etter din solo, de vil elske deg.
Jeg skal prøve å ikke stjele oppmerksomheten fra deg.
Vent, solo som i at Carlton skal synge?
Visste du ikke det?
Han har en fantastisk stemme.
- Carlton, du er så kjekk. - Takk, mamma.
- Du er også flott. - Takk, kjære.
Vent, Will. Vi har ikke tid til det.
Ta et eple eller noe.
Hilary kommer straks, så drar vi.
Selvfølgelig er hun sen, som vanlig.
Viv, pastor Lamonte gleder seg til å vise frem vår store, lykkelige familie.
Folk vil ikke se drama.
Og med folk mener du velgere?
Gjør dere klare! Jeg er her.
Hilary, du ser nydelig ut.
Hilary, slipp halsen min.
- Hva betyr det? - Jeg sier det senere.
Ok, kom igjen, alle sammen. Vi vil ikke sitte bakerst.
Vent nå litt.
Når jeg ser på dere, skjønner jeg hvor velsignet jeg er.
Ikke bare i dag, men hver dag.
Amen. Gud har vært god mot oss.
Det har han. La oss takke Ham, og er vi verdige,
fortsetter Han å gi oss sin velsignelse.
- Vil han ikke? - Det vil han!
GUDSTJENESTER
Jeg gleder meg til å høre deg synge i dag.
Hva slags sanger er du?
Jeg vet ikke. Det er bare min egen greie...
Men om du var med i Boyz II Men, ville du vært Wanya, Nate eller...
Hva skjer, pastor?
- Hvordan går det? - Bra.
- Bra. God morgen. - God morgen.
- Jeg lover å ikke steppe. - Du vet aldri hvor ånden fører.
Vi ses der inne. Jeg gleder meg.
Takk, sir.
Ok, Ashley. Nå har du sjansen.
Jeg sa at kirken må sette flere som identifiserer seg som LHBTQ+
i stillinger høyere enn korleder.
Det var en omtenksom tanke, Ashley.
Og vi jobber med det. Men jeg skal huske på det.
- Takk. - Bare hyggelig.
- Pastor. - Hva skjer, bror?
- Bra, og med deg? - Alt er bra.
Hør her, jeg lurte på om kirken skal organisere
velgerbuss for dette valget.
- Du er bare lurer? - Du vet...
- Kom det spørsmålet til deg uten grunn? - Falt nettopp ned.
Det ville hjulpet kampanjen min.
Og det skader ikke å vise at folket vårt stemmer når det er valg.
Vi får se hva vi kan gjøre.
- Greit. Setter pris på det. - Ja, sir.
Ivy?
- Herregud, Hilary? - Ja!
Se på deg, jente. Helt voksen.
- Det er lenge siden sist jeg så deg her. - Ja.
Husker du da du lærte meg å ta på eyeliner på do?
Jeg hadde en dårlig innflytelse på deg.
- Du lærte raskt. - Det er sant.
Snakk om innflytelse, Miss ti-millioner-følgere...
- 10,2, men hvem teller? - Ok!
Jeg er i samme bransje.
- Jeg vet det. Jeg elsker dine ting. - Virkelig?
Vi burde samarbeide om du er åpen for det.
- Jeg... - Unnskyld meg, damer.
- Hilary, vi må gå inn. - Greit.
- Vi snakkes. - Ja, ok. Ha det!
- Hyggelig. - Bra.
- Hei. Jeg heter Will Smith. - Ivy.
Slutt, Will. Hei, Ivy.
Hei, C.
- Kan vi snakke litt? - Hva er det, Will?
Det er noe som plager meg.
- Ok. - Det er en dør.
Og jeg vil åpne den, men alle fraråder meg det.
Will, hva snakker vi om?
Faren min.
Jeg har muligheten til å få vite hvem han er, og hvorfor han forlot meg...
men det er kanskje ikke en god idé. Hva synes du?
Det er stort, Will.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Men du er på sted der folk kommer for å se etter tegn og finne svar.
Jeg må tilbake og bli med i koret, men går det bra med deg?
- Ja, lykke til. - Takk.
Steven sier at kokken er slettet fra hvert hjørne av nettet.
Ja, du og kampanjelederen kan slappe av.
Jeg vil være perfekt frem til valget.
Jeg vet at vi har vært tøffe mot deg.
Men vit at vi er stolte over måten du taklet Kylo på
og at du avsluttet kontrakten.
Hvem vet, kanskje jusstudier fortsatt er i fremtiden din.
Hei, tante Viv...
Mamma fortalte historier om hvordan du sang falskt i kirken.
- Er det sant? - Nei!
I motsetning til Vy kan jeg harmonisere.
Bibelen advarer oss fra å ha to herrer.
For vi kan ikke splitte hengivenhet og ambisjoner mer
enn vi kan dele våre hjerter og sjeler.
Men mange av dere prøver å tjene tre og fire ulike herrer.
Dere vil ha penger, berømmelse, makt og...
Kom igjen...
Evig liv.
Hør her, Lilly of the Valley-kirken,
velg den som elsker deg tilbake!
Si det!
Velg Gud!
Nå til den virkelige grunnen til at dere alle kommer hit og tolererer mine ord...
Denne unge mannen har ikke besøkt vår kirke
med stemmen sin på noen år.
Jeg er så glad for at Carlton Banks er her i dag for å dele gaven sin.
Kom igjen.
Ja! Carlton!
- Ja! - Greit!
Kom igjen, C.
Det går bra.
Dette klarer du.
- Ja, kom igjen. - Pust, sønn.
Kom igjen, Carlton.
Herregud...
Unnskyld, jeg kan ikke...
Unnskyld!
Amen.
Noen må se til ham.
Mr. Johnson, kan du spille for kirkekoret?
- Hei. - Hei. Går det bra med Carlton?
Det er ikke noe galt du ikke forteller meg, ikke sant?
Hvorfor skulle vi skjule noe for deg?
Jeg vet ikke. Det virker som om dere liker å skjule ting for meg.
For å skåne meg.
Broren din har det bra.
Så hva skjer?
Jeg la merke til at du har gått fra å fremme klimaendringer
til å støtte LHBTQ-saker og...
Jeg ville bare høre om det.
Borgerrettigheter og klimaendringer er viktige sosiale problemer.
- Enig. - Jeg har ikke byttet en mot en annen.
Jeg forsvarer bare flere fronter.
Jeg skjønner det. Jeg elsker det.
Jeg lurte på hvorfor homofile rettigheter hadde blitt viktigere for deg.
Seriøst?
Det rette spørsmålet er hvorfor ikke menneskerettigheter er viktige for alle.
Selvsagt. Det var derfor faren din og jeg donerte til likekjønnet ekteskap.
Beundringsverdig. Selv om problemene har kommet lenger.
Hør her.
Du kan snakke med meg om alle slags problemer.
Uansett det du tenker på.
Greit?
- Ok. Takk. - Bra.
Ok, vi snakkes senere.
Jeg syntes synd på Carlton der oppe.
- Han var helt rå også. - Jeg vet det.
Han kan virkelig synge.
Jeg kan ikke tro at han plutselig fikk sceneskrekk.
- Tror du han bare var nervøs? - Ja. Hva ellers?
- Hva vet du? - Jeg vet ingenting.
Du vet vel at broren din liker å feste?
Ja, dette er Bel-Air. Alle liker å feste.
Jeg snakker om harde stoff.
- Som kokain. Xanax. - Hva?
- Hvor ille er det? - Det kan bli skremmende.
- Vent, du visste ikke om det? - Nei.
Jeg fulgte vel kanskje ikke med. Ok, dette er ille.
Will, du må snakke med ham og finne ut hva greia er.
Vet ikke om han vil snakke.
Familie betyr at vi må prate med folk om de vil eller ei.
Vil jeg at foreldrene mine alltid skal blande seg?
Du kan prate med ham.
Jeg har ikke sett det du har, så det blir ikke det samme.
Dessuten kommer dere godt overens nå, ikke sant?
Ja, faktisk.
- Ok, jeg skal snakke med ham. - Takk.
- Mener du akkurat nå? - Ja. Jeg skal holde maten varm for deg.
- Bare litt... - Will.
- Hallo? - Hei. Er du ledig nå?
- Kom inn. - C, går det bra?
Det går bra.
- Er du sikker? - Hva vil du, Will?
Jeg vil bare vite hvordan du har det og hva som skjedde.
SEIER! FØRSTEPLASS
Jeg spiste ikke noe i morges, kirken var jævla varm og jeg var svimmel.
Jeg ville ikke at noen skulle se meg falle om. Fornøyd?
Greit.
Ikke gi meg "greit". Hva mener du, Will?
Sist du fikk sceneskrekk,
skulle du lese dikt, men i stedet tok du kokain i skapet.
- Jeg så at du var nervøs... - Jeg var ikke nervøs!
Du vet ikke en dritt, Will.
Jeg lider av angst.
Jeg har angst for å fortelle folk at jeg har angst.
Og så bygger det seg opp og bare fortsetter,
og det blir verre og verre.
Jeg bruker dopet til å takle det.
Det morsomme er at jeg ikke brukte dem i dag.
Jeg burde nok gjort det.
Jeg visste at jeg kom til å slite.
Jeg så de røde flaggene, men pappa var så glad for at jeg skulle synge.
Jeg vil bare gjøre pappa stolt av meg.
Karakterene, idretten.
Carlton, faren din elsker deg.
Og trenger meg, er jeg her for deg når som helst, hvor som helst.
Sliter du? Gi meg beskjed.
Tror du du trenger dopet? Se på meg.
Gi meg beskjed. Jeg dømmer ikke.
Problemet blir lettere om du lar meg bære det med deg.
Jeg setter pris på at du sier det, Will.
Virkelig.
Men akkurat nå trenger jeg å være alene.
Ok, bra. Det er ingen her.
Hadde Kylo vært her, ville jeg slått ham.
Du skal hjelpe meg med å hente tingene mine og holde utkikk.
Du trenger ikke å slåss. Men takk for omtanken.
Samme hva som kreves.
Jeg så etter muligheten til å imponere deg.
Jeg blir imponert om du henter skiltet mitt.
Ikke noe problem.
- Jeg har et spørsmål. - Ja?
Jeg forstår ikke hvorfor vi er her inne og stjeler dine egne ting.
Kan du ikke låne 50 000 fra faren din og alt dette er over?
Ikke tenk på det, ok? Jeg må gjøre dette alene.
Må du gjøre ting på egen hånd? Ok.
Vel, med litt hjelp fra deg.
Men ikke si det til noen.
Jeg skylder deg en tjeneste.
I så fall...
Jeg tenkte at etter dette kan vi kanskje dra hjem til meg.
Jeg er sammen type kokk som deg,
men jeg kan vise deg mine matlagingsevner, lage litt middag.
Det hadde vært søtt.
Eller: Jeg bor i en bungalow på et femstjerners hotell.
Vi kan dra dit og bestille romservice.
- Ja. - Ok.
Tre, to, en!
Alt er mulig!
Hva skjer?
Hei.
En omfattende rapport om faren din.
- Lever han? - Ja. Absolutt.
- Har du lest dette? - Selvsagt.
Vil jeg lese det?
Det må være opp til deg.
Hør her...
det jeg vil si, er at om du velger dette...
endrer det ikke bare ditt og din fars liv.
Det vil påvirke hele familien.
Disse er flotte. Hvis Wilkes vil gå for strupen, er vi klare.
Og en ting til.
Kvinnelige velgere svikter ham når de finner ut at han var utro mot kona
som var døende på grunn av lupus.
Spillet er over, folkens.
Er det en mulighet, eller er det planen?
Det er opp til deg, Phil.
Vinneren av debatten får alt.
Du er veldig stille.
Det blir en livlig debatt.
To svarte menn som river hverandre ned. De vil elske det.
- Det er politikk, Geoffrey! - Akkurat.
- For personlig. - Ser ikke for meg noe annet.
La oss si at Wilkes vinner myntkastet og starter debatten.
Hva om hans første ord
handler om de upassende klientene du representerte?
Eller han maler et bilde av dere som rike og usympatiske?
Hva gjør du da?
Skal du se sånn på meg, Geoffrey, kan du like gjerne si din mening.
- Du har aldri hatt så lyst på noe før. - Og?
La oss være ærlige om det så vi er i beste vinnerposisjon.
Tror du jeg later som at jeg føler ubehag over å lufte privatlivet hans?
Ikke akkurat late som.
Du vil helst føle at du har blitt overtalt til å gjøre ting som går over streken.
Du må si til deg selv at du ikke hadde noe valg.
Jeg tror jeg er i feil rom, for jeg skulle forberede debatten,
men dette føles som en terapitime.
Beklager.
Sa mer enn jeg burde.
Du har jobbet hardt for dette, Phil.
Og du kan gjøre en stor forskjell.
Men å være snill holder ikke, bror.
Greit.
Dere har begge gitt meg mye å tenke på.
Still meg noen debattspørsmål.
Sånn skal det være!
Kan vi sette bort teen og wienerbrødene?
La oss snakke politikk!
- Det er helt nydelig. - Hvor mange elever har han der?
Vanligvis tar han bare to-tre stykker.
Virkelig?
Det ville vært nydelig...
Mrs. Banks.
Du forventet vel ikke å treffe sånne som oss?
Nei.
Som regel hvite menn i de stolene.
Og vanligvis en 25-åring i den stolen.
Mye har vel endret seg i kunstverdenen.
Og jeg antar at begge endringene representerer fremgang.
Ja visst.
Skal vi begynne?
- Ja, jeg er klar. - Greit.
Miss Vivian Banks, fortell Janice og meg hvorfor du fortjener stipendet.
Maleriene mine vil fange skjønnheten og styrken
av vanlige svarte folk i portretter.
Jeg pleier ikke posere subjektene mine.
I stedet prøver jeg å fremstille dem som de er.
- Min intensjon... - Vi vet alt det.
Men det vi vil vite i dag, er...
Hvorfor sluttet du å male så lenge?
Jeg skal liksom fortelle dere
at ekteskap og å være mor var for krevende
og penselen ble feid ut av hånden min.
Men sannheten er...
At jeg ble lei av alle kampene jeg møtte
som svart kvinnelig kunstner når maleriet var ferdig.
Fordi å male er den lette delen.
Det er naturlig, det er min nådegave.
Når malingen har tørket, må du forklare hvem du er.
Du må forklare arbeidet ditt til disse mennene,
og så kjempe for å bli stilt ut,
kjempe for oppmerksomhet.
Jeg ble lei av å vri på det jeg gjorde
for å passe inn i det som var populært.
Og så må du kjempe enda hardere for å selge verket ditt.
Det er for mye.
Hva brakte deg tilbake?
Nevøen min flyttet inn hos oss,
og han er bare...
så fri og...
har er seg selv helt uten skam.
Han brenner for å gå rett på livet.
Jeg pleide å være sånn.
Og jeg innså at jeg fortsatt kan være sånn.
Den erkjennelsen gjorde meg glad for å kunne skape igjen,
og da jeg begynte, ville jeg bare gjøre det mer og mer.
Så perspektivet mitt nå, etter alle disse årene,
er at arbeidet mitt kan gi resonans i verden
uten at jeg må definere det på andres premisser.
Så jeg vil jobbe og skinne, og...
Jeg vet dere har mye å tenke på, så...
Det har vi faktisk ikke.
Vi bestemte før du kom inn i dag at vi vil tilby deg stipendet, Vivian.
- Hva? - Svarene dine bare forsterket avgjørelsen.
Men vi kan ikke gjøre det offisielt før du tar deg tid til å tenke på
hva kravene ved å akseptere stipendet betyr for deg.
Hva slags krav?
Reiser, taler, presse...
Vi vil bare være sikre på at de som mottar stipendet
kan oppfylle alle de forventede kravene.
Bruk et døgn på å tenke over det, og gi oss beskjed om hva du bestemmer deg for.
Ja, du og rådmann Tompkins har støttet meg
og jeg lover dere... Ja?
Jeg er i telefonen.
Enig.
Vi har de samme ideene om reform.
Takk. Greit, ha det.
Hva er galt, nevø?
Jeg ba Geoffrey...
om å finne faren min.
Så han gjorde det.
Han fant ham.
Han sa det kunne være noe her som kunne skape problemer.
Derfor vil jeg ikke åpne det.
Jeg vil ikke vite det.
Sannheten er at du har vært mer som en far for meg enn noen andre.
Og jeg elsker deg som om du var min egen.
Og jeg er takknemlig for at du er i livet vårt...
og i denne familien.
Derfor trenger jeg ikke dette.
Du er din egen herre, Will.
Jeg er stolt av deg.
Og jeg er alltid her for deg.
- Jeg vet det. - Bra.
Hei!
- Går det bra? - Ja.
Jeg...
Jeg vet jeg snakket med deg i kirken om dette, men...
Jeg bestemte meg for å ikke finne ut mer om faren min.
Hvorfor ikke?
Jeg er lykkelig.
Og føler at det jeg finner ut kan skade det.
Kom den triste sangen fra lykke? Ok.
Nei, slik føler jeg hver gang jeg tenker på pappa.
Bare så du vet det, kan du fremdeles føle det samme,
selv om din far er i livet ditt.
Du...
Du stoppet meg fra å ta noe i dag.
Jeg var så nær rett etter at du gikk.
Men så tenkte jeg på det du sa.
Så jeg sier fra.
- Takk. - Ja.
Glad jeg kunne hjelpe. Stolt av deg.
Jeg synes at du skal kaste de greiene.
Ja. Jeg skylte det ned i do.
Jeg er ferdig med det. Ikke noe tull.
Bra.
Vel... Jeg tar meg noe å spise om du er sulten.
Jeg skulle egentlig treffe Lisa, men hun tar ikke telefonen.
- Har du hørt fra henne? - Nei, vi har mindre kommunikasjon
nå som faren hennes er med i valgkampanjen mot faren min.
Er ikke det litt rart?
Nei, vi holder det adskilt.
Bra. Jeg er glad på dine vegne.
Men ikke tenk på det. Mobilen døde sikkert.
Hun er vanligvis ganske dårlig på det.
- Det går bra. - Ok.
Ikke ta telefonenen. Vi er ikke ferdige.
- Du tar feil av ham. - Aldri!
Han er trøbbel og du får ikke treffe ham.
Du sier det, men hvordan kan du vite noe om ham?
Dommer Robertson sendte det da han bestemte seg for å støtte kampanjen.
Will ble arrestert etter en slåsskamp i Philadelphia.
Det var en pistol.
Philip Banks ba Robertson om en tjeneste for å fjerne det,
noe han dessverre gjorde.
At du synker så lavt for å vinne valget.
En mann som går utenom loven fortjener ikke å være statsadvokat, Lisa.
Du antar at det virkelig skjedde
og ikke bare er en løgn Robertson har fortalt deg.
Spør Will selv om det er det som må til.
Men når du kjenner sannheten, bør det være siste gang du snakker med ham.
Hvordan fikk du tak i den?
Han ga den til meg.
Til og med Will innser at han ikke trenger Lou i livet akkurat nå.
Eller så var han redd for å åpne den alene.
Istedenfor å ta svaret fra ham,
burde du hjulpet ham med å se sannheten.
Hvorfor?
Jeg ba deg la være.
Jeg ba deg la være og du gikk bak ryggen min?
Jeg sa at jeg ikke var komfortabel med det du ba om.
Stoler du ikke på at jeg gjør det rette nå?
Er det sånn det er?
Jeg sier bare at gutten har rett til å vite.
Du jobber for meg, Geoffrey.
- Har du glemt det? - Kom igjen!
Jobben min er å beskytte deg og familien din.
Noen ganger samsvarer de ikke.
- Beskytte dem fra meg? - Fra ambisjonene dine.
For når de begynner å øke inni deg, blir alt og alle overkjørt.
Pisspreik! Den eneste grunnen til at du tok Lous side
er skyldfølelse over å forlatt din egen sønn.
Jeg har sett deg oppnå alle drømmene du ønsker deg...
og mållinjen fortsetter å flytte seg...
Ja, sånn får barna mine mat.
- Og sånn får du betalt. - Kom igjen!
Du maser om at jeg er ansatt,
men fordi jeg elsker deg og familien, kan jeg ikke holde munn.
- Selv om det er jobben min! - For all del.
- Ikke stopp nå. - Greit.
Din kones drøm druknet under din.
Sønnen din fikk ikke sjansen til å utvikle drømmen
for han er bare en forlengelse av din.
- Datteren din... - Hei!
Du er på tynn is, min venn.
Greit. Fred Wilkes.
Han har feil, men er en god mann. Og du ødelegger ham
for når det virkelig gjelder, gjør du alltid det som trengs.
Selv på bekostning av de som er glade i deg.
Jeg stoler ikke på deg lenger.
Du har sparken.
Hvis du sparker meg...
kommer det spørsmål du ikke vil svare på.
La oss bare si...
at jeg tar permisjon.
Familiekrise du ta deg av.
Nettopp.
Bevis at jeg tar feil.
For gjør du ikke det, vil familien din kollapse under presset.
- Hei. Er alt i orden? - Hei.
Ja.
Jeg ville bare si at Will kom til meg tidligere
og sa han ikke ville vite noe om faren sin.
Du snakket om å fortelle ham sannheten, så jeg ville bare gi beskjed.
Sånn uten videre?
Hvorfor det?
Han ville bare ikke vite det.
Kanskje det var kirken. Jeg vet ikke.
Eller kanskje han vet at det ikke kan føre noe godt med seg.
Du burde si det til Vy.
Jeg vet ikke om saken er avgjort.
Jeg pratet med Geoffrey om det,
så jeg tror det er avgjort til Will omgjør det.
Det er åpenbart hans valg.
Apropos Geoffrey, hva er denne familiekrisen
som han må ta seg av?
Jeg er ikke sikker.
Du kjenner Geoffrey. Han er så vag.
Det kunne ikke passet dårligere.
Statsadvokatvalget er sprøtt nok, og om jeg får stipendet,
trenger vi noen som passer på barna.
Viv...
uansett hva barna driver med, takler vi det.
Det gjør vi alltid.
Det blir ikke så lett når vi begge er så travle.
Jeg kan ikke bare slippe alt for å ta meg av det.
Gjør jeg ikke min del?
Jeg sier at jeg kanskje ikke burde akseptere dette stipendet.
De ville at jeg skal forelese over hele verden i et år,
og vi trenger noen her til å ta seg av ting hjemme.
Jeg kan gjøre det. La meg gjøre det.
Som statsadvokat?
Phil, du er ikke et supermenneske.
Unnskyld meg? Viv.
Hei.
Se hvor vi startet, og se hvor vi er.
Jeg klarer dette.
Og du må ikke bekymre deg for noe med familien.
Denne familien er sterk, og når det blir vanskelig,
skal jeg ta meg av det.
Dette er uansett meningsløst
hvis jeg ikke gjør det bra på debatten.
Jeg må gå.
- Ses vi der? - Absolutt.
Phil?
Jeg vet jeg har vært opptatt og ikke har vært her så mye...
men jeg er så stolt av deg.
Jeg elsker deg.
Gå ut og vinn.
Det skal jeg.
Jeg elsker deg også.
- Hallo? - Hei, Janice. Dette er Vivian Banks.
Vivian? Jeg forventet ikke å høre fra deg før i morgen.
Ja. Jeg har tenkt mye siden møtet vårt i dag,
særlig delen med retningslinjene?
Hadde du et spørsmål?
Nei, jeg...
Det har seg slik at mannen min stiller til valg som statsadvokat,
og jeg tror han kan vinne.
Og nevøen vår flyttet inn hos oss,
noe som har vært en tilpasning.
Sønnen min, som har hatt angstproblemer før,
ser ut til å slite med det igjen.
Jeg en datter som går rundt og skjuler ting hun tror at jeg ikke takler.
Og jeg har en datter til som deler hele livet på sosiale medier.
Når jeg setter alt det sammen, og tenker på hva jeg burde gjøre,
og ikke hva jeg kan gjøre, er ikke dette rett tidspunkt for meg...
Vivian, som jeg sa til deg,
vi gir kunstnere et døgn til å vurdere om de vil motta eller ei.
Vi har gode grunner til å være strenge,
så jeg verken kan eller vil akseptere et svar fra deg akkurat nå.
Jeg forstår.
Flott.
Vi snakkes i morgen når du har tenkt gjennom saken.
Ok, vel...
Da snakkes vi i morgen da.
Ha det.
Pokker, vi er tomme for mammas rester.
Du kan skylde på meg der.
Bruk takeaway-appene da, jeg gledet meg til å varme opp grønnsaker.
Og jeg går ikke på debatten på tom mage.
- Skal du åpne? - Skal du?
Hvor er Geoffrey?
Hei. Hva skjer?
Si at dette ikke er deg.
- Hvordan fant du det? - Spiller det noen rolle?
Er det deg?
- Det er ikke det... - Hold kjeft, Carlton.
Skal du si noe?
Lisa, vent. Ikke dra.
Fortell meg noe som får det til å ikke virke så ille
at du løy for meg om hvem du er og hvorfor du er her.
Lisa...
Jeg støttet deg hver gang pappa ba meg holde meg unna deg,
og som en idiot forsvarte jeg deg da han sa at du var trøbbel.
Jeg kan ikke tro at han hadde rett.
Lisa, kan vi snakke sammen?
Alene? Vær så snill?
Lisa, hør.
Jeg beklager, og jeg har ingen unnskyldning.
Dette er helt for jævlig, Will.
Hvorfor løy du?
Jeg måtte respektere onkel Phil da han ba meg ikke si det.
Jeg skjulte ingenting for deg.
Jeg fikk et helvete på grunn av deg. Og pokker, Will, vi hadde sex, og jeg...
Jeg føler at jeg ikke vet noe om deg.
Lisa, ikke si det.
Jeg skal fortelle deg alt.
Ok.
Skjøt du noen?
Nei.
Skjøt i luften for å stoppe en slåsskamp.
Så onkelen din brøt loven...
Ja, for å hjelpe meg.
Jeg ville ikke vært her uten ham.
Takk for at du endelig er ærlig...
men pappa vet det, Will.
Han vil bruke det mot onkelen din under debatten.
- Dommer Robertson fortalte ham. - Faen, Lisa.
- Du kan ikke la det skje. - Jeg kan ikke gjøre noe.
Du gjorde det du gjorde, og han gjorde det han gjorde.
Du kan ikke klandre andre for det som skjer nå.
- Jeg må gå. - Lisa...
Faen!
Blir du nervøs, se for deg alle nakne.
Jeg tror du er i feil green room.
Vi hadde en solid plan, Phil.
Synd du ikke holdt på den.
Det viser seg at jeg har klart meg bedre uten din støtte.
Dette er en begrenset inngang.
Bare de med kampanjepass kommer bak scenen.
- Philip Banks er faren min. - Det er krise. Vi må treffe ham.
- Ring ham. - Vi har allerede prøvd! Han svarer ikke!
Det føles bra å være min egen herre,
upåvirket av din agenda og politisk favoriseringsdritt.
Slik favorisering fikk nevøen din ut av fengsel, ikke sant?
Moralsk overlegenhet passer ikke inn i politikken.
Bare husk, det ikke trengte å være slik.
Du kan følge oss hvis du vil, men jeg må inn dit og treffe faren min nå!
- Jeg kan ikke forlate stasjonen min. - Hei, onkel Phil!
Onkel Phil!
Jeg fikk meldingen din. Hva skjer?
De er ok, de med Banks valgkamp.
- Greit. - Hvorfor er dere så oppspilte?
Det er en familiesak.
Beklager. Vi prøvde å stoppe det.
- Pappa, du må avlyse debatten. - Vent litt.
En om gangen! Carlton, hva er galt?
Fred Wilkes vet om Wills arrest og alt du gjorde for å få ham ut...
av trøbbel.
Hvordan vet han det?
Lisa sa noe om en dommer som fortalte faren sin.
Det må være dommer Robertson.
Ja.
Hva skal du gjøre?
Ikke tenk på det. Det går bra. Jeg...
vet hva jeg gjør.
- Men går du ut der, vil han... - Det går bra. Jeg lover det.
Takk for at dere prøver å stoppe det og løpe hit for å advare meg.
Jeg sverger, hvis det var mulig, hadde jeg bedt mamma om å ikke si noe.
Det ville vært å kaste bort livet ditt. Og ikke bare du ville tapt på det.
Hei.
Jeg angrer ikke på noe.
Tiden er inne.
Går det bra?
Ja, jeg er klar.
La oss gjøre dette.
Mine damer og herrer, sett dere.
- Lykke til. - Du vil gjøre det bra.
- Takk, jenter. - Ha det.
Slå av alle enheter...
Hei. Hvis du føler at han har overtaket, husk at du har knockout-slaget.
Jeg vet det. Takk, Steven.
Ønsk våre kandidater Fred Wilkes og Philip Banks velkommen på scenen.
Velkommen til L.A. Pacific Post debatt for statsadvokaten i Los Angeles.
Og takk til våre to kandidater, politisjef Fred Wilkes og Philip Banks.
Kveldens debatt varer i 90 minutter.
Kandidatene får ett minutt på å svare hvert spørsmål,
og så 30 sekunder til motsvar.
Kandidatene begynner med åpningsuttalelsene.
Etter et myntkast tar Mr. Banks første åpningsprosedyre.
God kveld.
Da jeg lanserte kampanjen, gjorde jeg det med familien ved min side.
Jeg tror man kan si mye om en person ved å se hvordan de behandler sine nærmeste.
Er de lojale? Er de til å stole på?
Setter de familiens behov over sine egne begjær?
Nå, som ektemann og far,
har jeg prøvd å sette familien foran alt annet.
Jeg har mislyktes noen ganger.
Men ikke i dag.
Nei.
I dag...
trekker jeg meg fra statsadvokatvalget.
Jeg må være en pålitelig ektemann og far mer enn jeg trenger å være statsadvokat.
Og siden jeg ikke søker offentlig embete lenger,
ber jeg pressen respektere privatlivet
som min familie og jeg verdsetter og fortjener.
Til slutt vil jeg at alle skal vite at jeg har tatt avgjørelsen
fordi jeg er sikker på at Fred Wilkes
blir den beste statsadvokaten denne byen noensinne har hatt.
Fred, du har min støtte...
og jeg oppfordrer alle som skulle stemme på meg, til å stemme på deg.
Gud velsigne dere alle. Takk, og god natt.
- Gratulerer. Gjør meg stolt. - Takk.
Herregud! Elskling.
Lov meg at du tar stipendet.
- Phil... - Lov meg det.
Du vil være fantastisk.