Vi vil køre 21.000 kilometer gennem 13 lande.
Fra Ushuaia ind og ud af Argentina og Chile til Atacamaørkenen,
hvorfra vi kører til La Paz, før vi krydser Titicacasøen
og fortsætter langs Andesbjergene til Colombia og så til Panama
og gennem Mellemamerika og Mexico, og så er vi i Los Angeles 100 dage senere.
INSTRUKTØR/PRODUCER
Vi giver dem videokameraer med,
og de får også kameraer på deres hjelme, så de kan filme på farten.
Er det en vej? Åh gud!
En tredje motorcykel vil følge dem, og på den sidder Claudio, en kameramand.
Derudover vil Russ og jeg køre i to el-pickuptrucks
med kameramændene Jimmy, Anthony og Taylor, der også hjælper med logistik.
Vi filmer gutterne fra bilerne og mødes med dem ved grænser,
men ellers er motorcyklerne på egen hånd.
Copacabana.
Ved ankomsten i går havde jeg det skidt.
Mine kirtler var hævede, og jeg tænkte: "Åh nej.
Jeg er blevet smittet med noget." Jeg har det bedre i dag.
13.747 KM TIL L.A.
Vi forlader Bolivia for sidste gang. Tak, Bolivia.
Bolivia var noget helt andet end Chile og Argentina.
Kulturen var meget nærværende og anderledes.
Ja, ja, ja.
-Tænk, vi er kommet så langt. -Ja, det er fedt.
Hvis man ser på et kort, er vi kommet langt.
Vi har krydset Argentina, Chile og Bolivia.
Nu kører vi ind i Peru, og der ligger Machu Picchu jo.
Jeg har villet dertil, siden jeg var barn.
Nu går det løs. Vi er i Peru. Vi er på vej mod Puno.
Titicacasøen.
I skolen havde vi grinet ad det navn.
-Ja. -Men vi er ikke meget bedre nu.
Ikke rigtig.
Nogle bliver aldrig voksne.
Vi glæder os til Machu Picchu, men før det skal vi besøge et par steder,
inklusive dette spændende sted ved Titicacasøen.
Hvad er der los her, Maxim?
Hvad der er los? Det er et inkasted.
-Det hedder Inca Uyo. -Inca Uyo.
Uyo... Inca betyder jo inka. Uyo betyder mandens kønsorgan.
-Okay. -Det er et pænt ord for den. Uyo.
-Jaså. -Okay.
Og nu hedder det så Fertilitetstemplet. Sådan ser moderne peruanere på det.
Det fine stenarbejde antyder, at det er et vigtigt sted.
Så det var enten et tempel eller hjemsted for en curaca,
en vigtig administrativ leder.
Eller også var det her, inkaen boede, når han kom på besøg.
Her opstod Inkariget.
-Man mener, det opstod ved Titicacasøen. -Jaså.
Stenarbejdet antyder vigtighed.
Det meste er ødelagt, men man kan se resterne af det.
Folk kommer her, når de har fertilitetsproblemer.
Hjælper det?
Ja, det siger de. Mange kvinder, der har fået tvillinger, påstår,
at det var, fordi de kom her og sad på en af paddehattene.
Prøver du at øge din fertilitet?
Sug det til dig.
Sådan skulle det ikke lyde.
Hvis du filmer de to, så tror jeg, det siger alt om stedet her.
Se de to der.
Åh, makker. Det bliver der ikke noget af, selvom du kan lide mig. Nej, nej.
Nej, nej.
Nej, det bliver der ikke noget af.
-Åh nej. -Nu bliver den opstemt.
Så du lige min frugtbarhed?
Hunden kunne ikke lade mig være. Utroligt.
De virker. Det gør det virkelig.
-Hold da op, en udsigt. -Her er ret fedt.
Vi er på vej mod Cuzco i dag, som er 391 kilometer væk.
I dag skal vi besøge et kondorreservat,
hvor de rehabiliterer dem og så sender dem tilbage til naturen.
Her er så reservatet Cochahuasi.
Andeskondoren, som I ser lige der,
-Åh gud. -er vores primære fokus for tiden.
Kondoren er verdens største flyvedygtige fugl.
Den er et vigtigt symbol i Peru på sundhed og udødelighed.
Var de tilskadekomne, da I fik dem?
-Ja. -Var de?
Nogle af dem kom på grund af Yawar Fiesta.
Yawar Fiesta er en festival, hvor de...
De binder kondorens fødder fast bag på en tyr.
Kondorerne har brækkede vinger,
flænger i fødderne, og nogle gange brækker de nakken.
-Og det skyldes... -En ulovlig tradition.
Tyren repræsenterer det spanske folk, og kondoren repræsenterer inkaerne.
Så det symboliserer den oldgamle kamp.
Så hvis tyren vinder, betyder det, at det bliver et skidt år.
Hvis kondoren vinder, bliver det godt, og folk investerer i afgrøderne.
Det er helt forkert, for kondoren lider bare.
-Ja. -Klart.
Det er aldrig rart at se store, vilde dyr i bur, bag tremmer.
Men her tror jeg virkelig på,
at de prøver at hjælpe dem og løslader dem, når de kan.
Kors, hvor er den stor.
-Der ser I kondoren i fart. -Fantastisk.
De to er andesgæs.
De vælger en partner og bliver sammen resten af livet.
Deres bånd er så stærkt, at når den ene dør,
kan den anden dø af sorg eller værre endnu begå selvmord.
-Virkelig? -Det stemmer.
De kaster sig ud fra klipperne
uden at baske med vingerne og rammer jorden.
-I guder. -Åh gud.
Livet er ikke værd at leve uden deres partner.
Derfor siges de at være et symbol på kærlighed og troskab.
Jeg ville være nedtrykt.
-Ja, ikke? -Hvis det var Olly?
-Ja. -Livet ville ikke være værd at leve.
Netop. Så du ville gøre det.
Jeg ved ikke, om jeg ville kaste mig ud fra en klippe.
Jeg ville vælge en anden måde.
Jeg er ellevild, for i aften tager vi toget til Machu Picchu.
Den gamle klokke gør mig nostalgisk.
Pas på mellemrummet.
Machu Picchu med tog. Det bliver ikke bedre.
Og det kører kun til Machu Picchu. Et helt tog kun til én seværdighed.
Det bliver rart at køre i tog i nogle timer.
Mod Machu Picchu. Åh gud. Jeg kan knap tro det.
Jeg havde en plakat med den på skolen.
Jeg dagdrømte om den i timerne. Jeg har altid villet se den.
Jeg glæder mig virkelig.
Machu Picchu ligger 2400 meter oppe.
Da der er begrænset adgang ad veje, har man bygget toglinjen for at nå dertil.
Turen tager knap to timer.
Tænk, at vi nåede toget.
Når vi skal nå noget, er vi typisk en dag bagud.
Men denne gang ankom vi bare, skiftede tøj og hoppede på toget.
Togturen var fin.
Klokken er 22.02, og i morgen tidlig står vi op klokken fire...
...halv fem, for at være ved indgangen klokken fem og se Machu Picchu.
Og... det er svært at tro, for jeg har altid villet se den.
Jeg har altid villet være her. Jeg vil se det helt særlige sted i morgen.
Jeg fatter ikke helt, at vi er her, at jeg er.
Nat, nat.
Machu Picchu. Machu Picchu-dag.
Jeg har hørt, at man bør se byen ved solopgang.
Så vi tager ingen chancer.
-Er det ikke fedt? Se lige. -Utroligt, ikke?
Pludselig ser omgivelserne helt anderledes ud.
Her er meget junglet.
Jeg kan ikke lide det. Bussen er meget tæt på afgrunden.
Hvorfor er jeg ved vinduet?
At stå tidligt op gav pote. Vi er forrest.
-Denne vej? Sí, gracias. -Op.
-Puha. -Hvor ligger Machu Picchu?
Er vi der snart?
Vi påbegynder opstigningen, og i 2400 meters højde
er turen til toppen ikke let.
Jeg ved ikke, hvor langt der er.
-Kors. -Jeg ved ikke...
Mine ben syrer allerede til.
Fortsæt du. Jeg går ned, for jeg...
-Nej, jeg går med. -Nej, du skal ikke gå glip af det.
-Efter dig. -Jeg må hvile.
Fint nok.
-Af sted. -Tak.
Ewan løber af sted. Jeg kunne ikke.
Mine ben kan bare ikke den slags længere.
Nu er vi der snart. Op, op, op. Jeg håber, man kan se den heroppefra.
Han gik op til Solporten, hvilket tager 45 minutter.
Vi går denne vej.
Jeg kan knap... tale. Hold da op.
Det er en skam, man ikke kan se det hele, for kun 2500 personer per dag
må komme her, så det er et privilegium at være her.
Byen blev bygget i det 13. århundrede.
Den var skjult, til den blev genopdaget i 1911.
Jeg har sådan glædet mig til at se den.
Den er endeløs. Det er måske ikke for de frygtsomme,
så der er nok færre mennesker heroppe.
-Hola. -Hola.
En, to, tre.
-Sådan. -Tak, makker.
Tak.
Du milde. Det var ikke helt den oplevelse, jeg forventede at få. Pyt.
Til billedet.
Ved Solporten... Jeg vidste ikke, at folk,
der går den fire dage lange tur, kommer fra den side.
Så da vi kom op, var der 50-60...
Det udviklede sig til lidt af en fotosession.
-Tak, mand. -Fedt. Hav en god tur.
Hvor skal vi sætte os?
Eller skal vi gå lidt længere ned? Jeg tror, vi... Ja.
Jeg kan ødelægge andres oplevelse. Det er problemet.
-Hejsa. -Godt at møde dig.
-Ja, det er fint. -Ja? Tak.
Skyerne letter ikke foreløbig, så jeg vil se et andet kendt sted.
-Hola. -Buenos días.
Er det her, man giver afkald på sit liv?
Godt så.
Der er så stejlt, at man skal skrive sig ind
og ud af sikkerhedsmæssige årsager.
Her er ubegribeligt stejlt. Åh gud.
Ikke skubbe.
Der er broen... Hold da op.
Der er også trin ned. De er indbygget i muren. Utroligt.
De har spærret af nu, for folk kravlede ned og tog selfier
og gjorde alverdens dumme ting.
Vi er heldige. Skyerne letter.
Det ser sådan ud. Om en times tid...
-Så kan vi være heldige. -Ja.
Der er den.
Jeg drejer kameraet.
Det er fantastisk. Det glæder mig at se det.
Tænk, at vi stod lige her før og ikke kunne se den.
Mange inkasteder blev ødelagt af spaniere.
Men de fandt heldigvis aldrig Machu Picchu.
Hold da op. Endelig kom vi op, og der er Machu Picchu.
Endelig lettede skyerne. Hvor er det smukt.
Glæden ved at komme herop og se den og...
Det var fint, at vi måtte vente.
Vi kiggede os omkring og talte om den og forestillede os den.
Vi har jo set billederne, og pludselig dukkede den op.
Det er virkelig overvældende. Den er bjergtagende.
Bjergtagende.
Nogle arkæologer mener, den blev bygget til inkaen Pachacuti,
og andre mener, det var et religiøst sted.
Utroligt, ikke?
En ny dag gryr.
Godt så. Ollantaytambo, farveller.
Vi har ikke haft regn længe. Det kan blive vores første regnvejrstur.
Brosten i regnvejr. Føj for den lede.
Der er nu gået 39 dage af vores tur fra Ushuaia til Los Angeles.
Vi har tre dage til at nå Ayacucho, hvorfra vi har arrangeret
en tur langt ind i regnskoven for at møde et stammefolk.
Det er trist at køre fra Machu Picchu. Det var en vild oplevelse.
Ja, jeg vil bare sidde på min motorcykel
og huske alle de smukke syn i Machu Picchu i går.
Jeg er så heldig at kunne få opfyldt drømme som den.
Hov, vent. Vi skulle til højre der.
Gad vide...
Jeg håber ikke, det her viser sig at være en lang grusvej.
Grus.
Jeg tror, grusvejen er omkring 13 kilometer.
Det er en trafikeret vej.
Det er som M6'eren. Det er Perus M6.
-M'et står for mudder. -Åh, den...
-Fik han dig? -Utroligt.
Se lige.
-Åh gud, dit visir. -Min ene side er spraymalet.
Her kan være glat. Ja, her er enormt glat.
-Pis. Den er nede. -Alt vel, Ewan?
-Det er en herlig genvej. -I guder.
Klar? Tag fat under taskerne. En...
Bare under taskerne. En, to, tre.
Sådan.
Okay.
Gracias, amigo. To...
-Er du okay? -Det var lavkomik.
Jeg har det fint. Tak.
Se her. En fin lille oase.
Vi kører ad den berømte Ruta 35 fra Abancay til Ayacucho.
Det er et afsides bjergområde med lange, snoede veje, så turen burde blive episk.
Vi nåede Los Angeles. Kaktuspositur.
-Sådan. Los Angeles. -Los Angeles.
-Det var det. Fed tur. -Jeps.
Tak for alt. Tak for minderne.
Det var fedt at køre sammen igen.
Vi er igen oppe i 4100 meters højde.
Og...
Utrolig udsigt.
-Vi har nærmest kun kørt opad. -Ja.
Hele formiddagen, så vi har brugt en masse...
Vi har 41% tilbage, hvilket rækker 74 kilometer.
Og vi vil nå 109 kilometer mere.
Så vi håber, det snart går nedad.
Når vi kører nedad, kan motorcyklerne lade op.
Det er som en hybridbil, hvor motoren kan generere strøm til batteriet.
Så kan vi køre længere og hurtigere.
Det her giver godt til batteriet.
Sådan. Vi lader, lader, lader.
På vejen så vi en cyklist, der kørte op ad bakke i fuld fart.
Vi tænkte: "Kors, det er vildt."
Da vi nærmede os, så vi, at han kun havde ét ben.
-Fedt at møde dig. -Hvor utroligt.
Hvor lang tid tog turen op?
-Tres horas. -Tre timer?
-Tres horas. -Hold da op. Fantastisk.
-60 kilometer. -100 kilometer?
-Nå, og så vender du om? -Vuelvo. 120 kilometer.
Fedt.
Han er peruansk paralympier og skal til De Paralympiske Lege.
-I hvilken disciplin? -Landevejscykling.
Sí.
-Her kan han virkelig træne. -Bjergene er fantastiske.
I et færdselsuheld mistede han benet fra hoften og ned.
Jeg var ude for et færdselsuheld i 2012.
Jeg kender lidt til genoptræning og at nå så langt ned,
fordi man har været ude for noget, der ændrer ens liv, som han har.
Hvordan kommer man videre efter den slags? Hvad gør man?
Noget af det største ved sådan et traume er
at prøve at genfinde en form for normalitet.
Man må beslutte sig for, at ja, man har den her begrænsning,
men man vil ikke lade den definere en. Man må klø på.
Det gjorde han, og nu skal han til Paralympiaden. Ret utroligt.
50 kilometer frem og tilbage. Det er hans rutine.
Og sikke en stigning. Du godeste.
Det er hårdt nok på motorcykel. Tænk sig at gøre det med ét ben.
Sikke en fyr. Tænk, at vi mødte ham heroppe på verdens tinde.
Vi nærmer os Andahuaylas,
og der er stadig 240 kilometer til Ayacucho.
Gracias. Tak.
-Okay? Sí. -Sí.
-Virker det? -Ja. Gracias.
-Lad os. -Vi har 160 km, men...
Nå, han leger robot... Okay.
Er han okay?
Lad os køre.
Lad os komme videre i programmet.
De sidste par dages kørsel har været utrolige.
Vi har kørt op og ned.
Op til 4000 meters højde, ned til 2500 meter, op til 4000 igen
og ned til 2500 på de mest utrolige veje.
Asfalten, omgivelserne og udsigten
ud over dale, ned, ned, ned i dale og byer...
Det har været utroligt.
I morgen lader vi motorcyklerne stå og tager
ind i Amazonskoven for at opleve et samarbejde mellem en NGO
og et stammefolk, der begge vil mindske skovrydningen.
Vi skal se Cool Earths system. Det er en ny, anderledes måde at tænke på.
Det er bemyndigelse, og det skaber jobs.
Det giver folk en indkomst ved andet end at rydde skoven.
Så lad os se.
Vi måtte flyve med helikopter, for motorcyklerne kan ikke nå frem.
Nu sker det. Op, op og af sted.
Det er smukt med floden i dalen. Hvor pænt.
Vi flyver 145 kilometer til Cutivireni,
hvor ashaninka-folket bor i Amazonskoven.
Vi skal besøge en af deres 12 landsbyer.
Det er virkelig fedt. Junglen er så smuk.
Tænk på alle de kryb, dyr og alt det.
Den bugner af liv.
Se her.
Der er en plet på bakken der, der er blevet ryddet.
De fjerner verdens hud.
-Snart kan vi ikke trække vejret. -Netop.
Det er svært, ikke? Man sidder der i sin hytte.
Man ser på alle de træer, og nogen tilbyder en penge.
Men andre siger, man må passe på skoven.
Og man tænker: "Ja, men min familie skal have mad."
Det er kortsigtet, men hvad gør man?
Ja, det er dilemmaet.
Er det her?
Der er mange mennesker. Sikke nogle farver.
Landsbyen her hedder Tinkareni, og her bor knap 200 mennesker.
Vi vil støtte lokalbefolkningen med vores klimakompensation.
-Hej. ¿Cómo estás? -Buenos días.
Man siger...
Det betyder "goddag" på ashaninka.
Vi byder jer velkommen.
De er kommet langvejs for at besøge os her.
Han hilser på høvdingene fra de forskellige landsbyer,
der er kommet, og byder jer velkommen.
De maler jer i ansigtet. Det er forskelligt for mænd og kvinder.
Okay.
Hejsa.
Flot.
Du ligner en lille leopard.
-Du har små vinger... -Jeg kan ikke se det.
-Hvordan siger man tak på... -Gracias. Nej...
Der var en skøn velkomstceremoni.
Det er et af Cool Earths første projekter og har varet cirka ti år.
Hele Cutivireni-området dækker over 30.000 hektarer regnskov.
Når man arbejder i regnskoven og mangler vand,
kan man finde nogle lianer og drikke af dem.
-Det er også lægende. -Se lige. Her kommer det.
-Hold da op. -Der er det.
Skønt og forfriskende.
Folket her bruger skoven som marked.
Når de skal bruge mad og materialer til at bygge huse, går de ind i skoven.
Og den giver dem også en indtægt, de kan leve af.
Derfor har vi støttet dem med økonomiske midler,
så de ikke føler sig presset til at tjene penge
på ulovlig skovrydning eller kokain.
Vi er med til at standse og begrænse skovrydning.
I har samarbejdet med Cool Earth i ti år.
Hvad betyder det for jer som samfund?
Vi er nogle, der bevarer og elsker skoven.
Det er den, der giver os mad og alt det, vi har brug for.
Skoven er utroligt vigtig for os.
De får økonomisk støtte. Så kan de sende børn i skole,
og de får råd til flere sundhedstjenester, så det her er fantastisk for dem.
-Han vil vise jer sit hus. -Ja da.
Okay.
De væver. Hejsa.
-Det er hans kone, Albertina. -Hola.
Hold da op, et stort sted.
Se, han har tv, anlæg...
-Smukt, ikke? -Sí.
Jeg har vist aldrig været et sted,
hvor folk reelt lever af skoven på den her måde.
Håbet er, at hvis man støtter bæredygtigt landbrug,
vil de traditionelt nomadiske ashaninkaer blive her på lang sigt
og beskytte deres område mod skovrydning.
Jaime, vil I flytte igen?
Vi har flyttet så meget, så nu vil jeg blive.
Jeg tænker på de kommende generationer, mine børnebørn, og deres arv.
Godmorgen, folkens.
Det her vågnede jeg til midt i junglen... i denne smukke landsby.
Jeg har sovet som en konge herinde.
Her i landsbyen Cutivireni.
Det er forfriskende.
De var ikke aggressive og sagde:
"Ingen må fælde et træ." De forstår virkelig folket
og samarbejder med dem
og prøver at hjælpe dem med at skade skoven mindre
og værdsætte det, den giver dem.
Charley og jeg blev ikke motiveret til at køre turen her
på elmotorcykler, fordi vi er miljøforkæmpere.
Vi ville gøre det, fordi det er fremtiden, og fordi elmotorcykler er spændende.
Men undervejs har jeg lært mere om det, der foregår i verden.
Tænk, at vi har besøgt Machu Picchu og Cool Earth.
Det første UNICEF-projekt.
Alt det virkede så langt ude i fremtiden, men nu har vi gjort det.
Andesbjergene keder mig sgu nu.
Vi skal bare over den sidste bakke her, og så er det måske slut.
Jeg vil ikke være for spændt.
Det er et smukt sy... Hold da op, det er flot.
Vi har krydset Andesbjergene, så nu kører vi 4000 meter ned
til kystbyen Ica i Peru.
Næste mål er de 2000 år gamle kunstværker Nazcalinjerne, som jeg har hørt om før.
I dag skal vi se de utrolige indridsninger i jordens overflade.
Det er tydeligvis meningen, at de skal ses oppefra.
Men de er lavet, længe før vi kunne flyve, så...
Hvem er de lavet til? Til rumvæsner? Det vides ikke. Vi får se.
Ja, vi vil flyve over Nazcadalen så lavt som muligt, okay?
Når vi er ved en figur, drejer vi til venstre og til højre,
så alle kan se den.
Svingene bliver fra 30 til 50 grader, så det skal nok blive sjovt.
Sørg for at have en pose klar til turen.
-Det er en passende pose. -Ja.
-Så kan man gense sin morgenmad. -Spænd sikkerhedsselen.
-Slap af, og følg strømmen. -Ja, mand.
Trods teorier om rumvæsner
er det mest sandsynlige, at nazcaerne lavede figurerne
for et bede vejrguderne om regn.
Åh, vi dør!
Nu nærmer vi os den første figur.
Der er den. Se, lige foran dig.
Nå, der på bakken, på bakken, på bakken.
Utroligt.
Der er over 1000 værker, og nogle er over 400 meter høje.
Jeg har kvalme.
Nu har jeg kvalme.
Kan vi flyve i små cirkler om noget andet nu?
-Sådan helt... -Perfekt.
Jeg vil bare ned.
-Tak. -Gracias. Mange tak.
-Jeg håber, I nød det. -Bestemt. Tak.
Og svingene?
-Fine, tak. -Meget blide.
Det var ikke lige mig.
På farten igen.
Nu er her varmt. Rigtig tørt og varmt.
Vi tager den med ro.
Jeg glæder mig til et nyt land, Ecuador. Da bliver det spændende.
Er du klar?
Rivian har luret, hvordan vi kan oplade motorcyklerne helt
fra deres biler på bare to timer.
Der er en puls. Ja, ja... Ja.
Det er fedt, at de har udviklet ny teknologi til os,
som kan bruges af andre i fremtiden.
Der er en time og 24 minutter, til den er fuldt opladt.
To timer. Sådan.
Jeg er endelig begyndt at forstå peruansk trafik.
Ja da.
-Kors, pas nu på. Rolig. -Rolig, rolig, rolig.
Åh, altså.
Det kan de bruge i reklamerne.
-Det er en god teaser. -En cliffhanger.
"Pas nu på!"
-Hvor mange serier er ikke sådan? -Efter pausen
kommer klippet med ham, der siger: "Pas nu på!"
Og så... Du ved.
Nu er vi på vej mod grænsen til Ecuador.
Vi skal besøge vores UNICEF-venner,
der har oprettet en lejr til flygtninge fra Venezuela.
Hundredvis flygter fra Venezuela
for at undslippe en økonomisk og humanitær krise i landet.
Folk har rejst utallige kilometer gennem Colombia og Ecuador til familie
og for at finde arbejde i Peru og Chile.
Der er teltene og det hele. Okay.
Lejren her i Tumbes hjælper omkring 100 mødre med spædbørn
og 50 børn, der ingen forældre har med.
Er her børnevenligt?
-De er skuespillere. -Hola!
Hola!
Hola.
Børn er modstandsdygtige, men de må beskyttes og hjælpes.
Tænk at flygte fra Venezuela og komme til Colombia og Ecuador
for at nå hertil med bus eller til fods.
Det har været en hård kamp for de børn.
De har ikke tid til at være børn længere.
Maria er 16 år, og hendes bror Abraham er kun 14.
De må klare sig selv her ved grænsen.
De har været her i 47 dage.
Hvordan var der i Venezuela?
Situationen var meget kritisk. Derfor valgte vi at forlade landet.
Så I måtte forlade hjem, skole og venner.
Alt. Men det værste var at forlade min familie.
Det er svært at være adskilt efter så lang tid sammen.
Det gør mig ondt. Ja, det lyder utrolig hårdt.
-Situationen er enormt sprængfarlig. -Ja.
Folk har mistet deres arbejde, og deres penge er intet værd.
De sælger alle deres ejendele for at komme væk.
De forlod deres mor og storebror.
Ved de, hvad deres mor og storebror laver?
Ved I, hvordan de har det derhjemme?
-Din skønne mor. -Åh, min kære.
Ikke græde.
Min søde dreng.
-Det gør mig ondt. -Ja.
I er stærke.
-I skal nok klare det her. -Ja.
Det er frygteligt at se. De kan ikke tage hjem til Venezuela.
De skal bruge tre dage på at krydse Peru i bus for at nå Chile,
hvor de kan komme ind, og hvor de har familie.
Der har de en fremtid, men de er fanget her.
Nogle i op til 47 dage.
GRÆNSEN MELLEM PERU OG ECUADOR
-Muchas gracias. -Okay.
Godt så.
For os er det let at krydse grænsen til Ecuador.
Ecuador.
Den næste etape bliver nok den mest udfordrende del af turen.
Man kan faktisk køre fra det sydligste Sydamerika
til det nordligste Nordamerika ad Den Panamerikanske Hovedvej.
Men der er et hul i midten, der hedder Darién,
hvor der er tæt skov og ingen veje.
Der er terrorister overalt. Der vil man ikke hen.
Så vi må enten sejle udenom eller flyve over området.
Og de her er så tunge, at den eneste mulighed er båd.
Vi må hen til havnen hurtigst muligt.
Nej, her er intet mobilsignal, så lad os holde sammen.
Vi følger jer ud af byen, for her er vildt.
Har I set ham med haglgeværet?
Tekster af: Natascha Tøsse