Hosszú motorozás felfelé
Huszonegyezer km és 13 ország vár ránk ezen a motoros túrán.
Ushuaiából indulunk, Argentína és Chile között szlalomozunk az Atacama-sivatagig,
majd következik La Paz és a Titicaca-tó,
aztán az Andok mentén elrobogunk Kolumbiáig, átkelünk Panamán,
Közép-Amerikán és Mexikón, hogy 100 nap múlva megérkezzünk Los Angelesbe.
RENDEZŐ - PRODUCER
Felszereljük a fiúkat kamerával,
és mikrofonnal ellátott kamerát teszünk a bukósisakjukra,
hogy felvegyék a motorozást.
Ez egy út? Egek!
RENDEZŐ - PRODUCER
Egy operatőr, Claudio is motoron megy velük.
Russ és én két elektromos autóval kísérjük őket,
a másik operatőrrel, Jimmyvel.
Anthony és Taylor a logisztikában segítenek.
Mi a kocsiból filmezzük őket,
és a határokon találkozunk,
egyébként a motorosok végig magukban lesznek.
Micsoda éjszaka volt!
Itt akartunk tölteni, de nem ment.
VIDEONAPLÓ
A hotel vezetékei nem bírták a leterhelést.
Szóltunk a srácoknak, hogy hozzák ide a dízelgenerátort.
Reggel 7.00 után rádugtuk a motorokat,
és hála Istennek, végre megindult a feltöltésük.
Eléggé kiakasztott, hogy igénybe kellett vennünk a dízelgenerátort,
de 11.00-kor már muszáj elindulnunk,
mert egyetlen komp megy ma Tűzföldről,
és ha lekéssük... akkor csak holnap mehetnénk tovább, és...
akkor további időt veszítenénk.
Ez az első alkalom, hogy nem jött össze a töltés.
Az első alkalom, hogy nem működtek a dolgok.
Mennyire meg vagyunk kötve!
Most látszik, hogy mennyire döcögős még ez a rendszer.
Ez kész őrület.
VIDEONAPLÓ
Oké, Charley, hajrá! Érjük el azt a kompot!
HÚSZEZER-ÖTSZÁZ KM-RE LOS ANGELESTŐL
11.00 3 ÓRA MÚLVA INDUL A KOMP
110 km-t mutat a kijelzője.
Százöt km-t kell megtennünk, úgyhogy talán sikerülni fog.
Elvileg 13.30-ra érünk oda.
Oké, a komp 14.00-kor indul.
Akkor egyszer sem állunk meg.
Eddig 380 km-t tettünk meg Ushuaiától Onaisinig.
HATÁRÁTKELŐ
Ma 105 km-t kell megtennünk Porvenirig.
A kocsik remélhetőleg már tegnap odaértek, és a csapat a kikötőben vár ránk,
hogy áthajózzunk Punta Arenasba.
A Porvenir nevű városkában vagyunk.
Innen egy kis komp visz át egy nagyvárosba.
Azt hiszem, az Patagónia legnagyobb városa.
A neve: Punta Arenas.
Itt találkozunk a motorosokkal, és együtt megyünk át Punta Arenasba.
Oké, szeretném tudni, neked mennyit bír még az aksid?
Nyolcvanhét km-t.
Oké.
- A tied? - Nyolcvankettőt.
Oké.
Tudod, mennyire van a kikötő?
Hm... 87 km.
Csodás. Akkor én nem jutok el odáig.
- De elég közel leszünk. - Igen.
13.36 24 PERC MÚLVA INDUL A KOMP
Gyerünk, fiúk!
Ezek itt Ewan és Charley.
Ezek vagyunk mi.
A többiek már felszálltak a kompra.
Húsz percet hajlandó még várni a komp.
El kell mennünk vele, hisz csak holnap megy a következő.
Vajon ide fognak érni az indulás előtt?
Csipkedniük kell a valagukat.
Még három kilométer.
3 KM-RE A KIKÖTŐTŐL
Kiírta, hogy alacsony a töltésszint.
- Alacsony. - Igen.
Oké. Ez ki fogja bírni.
Csak hogy legutóbb... Sikerülnie kell.
Úgy tűnik, tíz percre vannak Porvenirtől.
Ó, ugrott egyet a pöttyük!
Pont most hajtanak be Porvenirbe.
Gyerünk!
Dave, már itt vannak Porvenirben!
Gyakorlatilag öt percnyire vannak innen.
Már majdnem ott vagyunk.
Hogy érted, hogy ennyi?
Az utolsó 5% egyszer csak lenullázódott.
Leállt?
Oké, előremegyek és kitalálok valamit.
13.51 9 PERC MÚLVA INDUL A KOMP
- Az egyik motor már jön. - Ők azok.
Fiúk! Ott vannak!
Én csak az egyiküket látom.
- Ewannek leállt a motorja. - Ne! Most mihez kezdjünk?
- Vontassuk? - Kell egy kötél.
Szólok a kapitánynak, hogy itt vannak a közelben,
csak be kell vontatnunk az egyiküket.
Innen látni is lehet Ewant. Az a kis pötty ott.
- Nem tud közelebb jönni. - Oké.
Az a baj, hogy veszélyes dolog motorost vontatni,
mert labilissá válik a motor.
Könnyen leeshet róla az ember, és megütheti a vállát.
A kaszniba kell kapaszkodnom.
Egyszer egy taxiban ültem New Yorkban,
és így vontattunk egy motorost.
Benyúlt az ablakon,
és kérte, hogy vontassuk el a motoros klubjáig.
Mire a taxis: "Oké."
Húzd le a hátsó ablakot, akkor meg tudok kapaszkodni.
Lassan menj!
- Oké. - Fogd valahogy másképp, Ewan!
- Nem, jó így. Megvan. - Biztos?
Lassan! Így jó lesz.
- Jó. - Indulj!
- Szólj, hogy mennyivel menjek! - Kicsit gyorsabban!
Így pont jó.
Nagyon jó. Menni fog.
Nehéz, de tudom tartani magam.
Szép egyenletesen menj, Dave!
Így jó. Csak egyenletesen! Oké.
Oké, fogom.
Itt várom, hogy felbukkanjanak...
Atyaég! A komp mindjárt indul.
Igyekezzetek!
Gyerünk!
Ha már egyenesben leszünk, elengedem a kocsit.
Oké, Dave, nyugi!
Oké, elengedem.
Gyerünk!
Hihetetlen!
Ewan a fedélzeten!
Fent vagyok a kompon!
Hadd öleljelek meg!
David, kösz, te vagy az én hősöm, a megmentőm! Megvagy?
Meg, haver, ezt sosem fogom elfelejteni.
- Ideértünk 14.00-re? - Igen, vagyis nem. Mert...
- De igen, két óra van. - Három perccel múlt. Nem rossz.
Szép volt, Ewan. Elképesztő. Ez egyszerűen...
Ez itt már nem Óz birodalma, ugye?
Punta Arenas, itt vagyunk.
VIDEONAPLÓ
Egy szálláson sem volt még ilyen kilátásom: csak az ég és a tenger.
Most hagyjuk el Punta Arenast, és a következő két napban
átrobogunk a Torres del Paine Nemzeti Parkon,
ami az egész túránk legeldugottabb vidéke lesz.
NEMZETI PARK
Ja, és egyébként
itt Patagóniában most a tél derekán járunk.
Felhúzom minden göncömet...
VIDEONAPLÓ
...mert iszonyú hideg van kint.
Lássuk csak! Alulöltözet,
jégeralsó, felső, zokni.
Pufi nadrág, farmer, kardigán,
pufi dzseki, nagykabát.
VIDEONAPLÓ
Most kezdődik az igazi kaland.
Nem vagyunk az elektromos motorok szakértői.
Nem ismerjük a csínját-bínját, nem tudjuk, hogy kell kihozni belőlük a legtöbbet,
de ki fogjuk tanulni.
Kesztyű, vízálló nadrág, esőkabát.
Úristen! Micsoda frenetikus látvány!
Csupán egyetlen baj van vele:
hidegnek tűnik.
Közmű nélküli vidékre tartunk, ami a motorok szempontjából húzós.
Simán ott ragadhatunk valahol az Isten háta mögött.
Maradjanak velünk, ha kíváncsiak rá, hogy tűnt el két fickó Dél-Amerikában!
Lámák!
Elvileg útépítési munkálatokat végeznek 15 km-en át.
Ha jól értettem a tökéletes spanyol tudásommal.
Egyesek szerint csak találgatok.
Egek, micsoda út! Atyavilág!
Ott az a három hegycsúcs. Oda megyünk.
Ott találkozunk Rodrigóval, a hegyi túravezetőnkkel.
Egy kisebb központot építettek fel ide,
a hegy köré, amit mindenki meg akar mászni.
Hillary Clinton is itt járt az '50-es években,
amit megőrzött a hely emlékezete.
A három hegycsúcsot Kleopátra tűinek is nevezik,
és a parkot az UNESCO bioszféra-rezervátumnak nyilvánította.
Az éjszakát elvileg egy környezetbarát helyen töltjük,
közvetlenül a hegy lábánál.
Hihetetlen, hogy ma visszakapom a rövidgatyámat egy skót haveromtól.
Eric nagyon vicces figura.
Telefonált, hogy nála felejtettem az egyik sortomat Skóciában.
Folyton úton van,
és azzal rukkolt elő, hogy majd leadja itt
valahol Chilében.
Őrület, nem?
Ott van a kempingünk, azok a kupolák.
Szó szerint a semmi közepén vagyunk.
Öregem, bízzunk benne, hogy van elektromos áramuk!
Az eredeti tervvel ellentétben
Ewan barátja révén
ezen a különleges helyen kötöttünk ki.
Ez hihetetlen.
Szerintem ő lesz a mi emberünk. Hola!
Isten hozott!
Csomag Eric Strickman úrtól.
- A tiéd. - Ez lesz az.
- Aha. - Oké.
Ő volt Ewan legjobb haverja a suliban. Elválaszthatatlanok voltak.
Szeret poénkodni, úgyhogy ki tudja, miket rakott bele.
Ez egy kis túlélőkészlet.
Ez az!
- Ez vicces. - De még mennyire!
- Skóciából. - Skóciából.
"Ewan, őrült vagy, hogy belevágtál ebbe, de nagy kaland lesz.
Raktam be neked elemeket,
arra az esetre, ha lyukra futnátok valahol úton Los Angelesbe."
- Vajon hány km-re lesz elég? - Legalább nagyobb elemet tett volna be.
Van itt valamilyen lehetőség a motorok töltésére?
TERMÉSZETVÉDŐ
Itt egyáltalán nincs.
- Áram? - Nincs.
- De van! - Ezt megszívtuk.
Abban a konténerben van konnektor meg minden.
Bárki használhatja a bicikliket.
Jó.
Nézzük meg, hogy működik-e!
Igen. Dugd be! Lássuk, mi történik!
Jól van. Működik. Azt írja, hét óra 50 perc a teljes töltési idő.
Rodrigo, honnan van áramotok?
Főként vízenergiából,
amit a domb melletti patak szolgáltat.
Az energiaellátásunk 70%-a onnan származik.
- Meg tudom mutatni az egész rendszert. - Lássuk!
- Az áramtermelést, mindent. - Az csodás lenne.
Ez az. Ez itt az egész hely szíve.
A folyó legmagasabb pontján
összegyűjtött vizet levezetik ezeken a csöveken keresztül
ezekbe a kis turbinákba.
Ami elektromos árammá alakítja.
Ha követjük a narancssárga csöveket, azok átmennek a falon,
és ezekbe az óriási akkumulátorokba torkollanak.
Nagyon magasak, a földtől idáig érnek.
Az egész ökokemping áramellátását ezek az akkumulátorok szolgáltatják.
A motorokat a víz energiáját átalakító fenntartható energiarendszerről
fogjuk feltölteni.
Szó sincs generátorról.
- Ez lesz az első ilyen alkalom. - Reméljük, sikerül.
- Szia, Kendra! Ewan vagyok. Örvendek. - Én is.
TERMÉSZETVÉDŐ
Te mit csinálsz itt?
Az alapítók lánya vagyok, és idegenvezetőként dolgozom itt.
Ez az!
A feleségem ezt szokta a legjobban szeretni. Odavan érte. Kaka.
- Érzitek? - Igen.
Mi kerül ebbe bele?
- Vizelet? - És ürülék.
- És ürülék? - Igen.
- Minden... - Itt gyűlik össze.
Igen. Ez egy szűrőrendszer gilisztákkal.
A giliszták minden szilárd dolgot megesznek.
A vizet is átszűrik a testükön. Amit aztán klórozzuk, majd klórtalanítunk,
és végül visszaengedjük a természetbe.
Idenézz!
- Azta! Ez tiszta víz? - Igen.
Charley azzal fogja bizonyítani a víz tisztaságát,
hogy a nézők szeme láttára iszik belőle.
- Charley! - Ki az a Charley?
Bocs!
- Jó volt. - Micsoda hely!
Hol vannak a társaitok?
- Valahol máshol. - Nem tudjuk.
Komolyan?
Mivel nincs térerő, fogalmunk sincs.
Nézzék, micsoda szép kilátásunk van a hegyekre!
VIDEONAPLÓ
Elég hatásos, nem?
Megyek, ránézek a motorokra.
Holnap 270 km-t kell megtennünk.
Nem lenne baj, ha reggelre teljesen feltöltődnének.
A fenébe! Egyik sincs áram alatt.
Hatvanöt km-en állt, és most hetvenötön van.
Akkor mégiscsak töltött.
Nem, Ewané sem tölt.
Az övé 38%-on van. Lassan megy felfelé.
Egy pillanatra a frász jött rám.
Kissé aggodalmaskodó típusnak tartom magam.
Az ilyenekhez... újra hozzá kell szoknom ezen a túrán.
Engedni a dolgokat a maguk útján haladni, elfogadni, hogy nem tudom irányítani.
Itt igazából semmit sem lehet irányítani.
Mégis megpróbálja az ember.
Nem tudom.
Nagyon nehéz...
nem aggódni.
Odamentünk a motorokhoz, és be se lehetett kapcsolni őket.
- Semmi. - Semmi.
Próbálom bekapcsolni. Semmi.
Tök sötét a kijelző. Kihúztuk a töltőt, akkor is.
Tök sötét.
Nagyon messze vagyunk mindentől. Kész rémálom.
A motornak két aksija van. Itt van ez a nagy akkumulátor...
ez tárolja azt az energiát, ami a motort hajtja.
Itt hátul meg van egy kisebb akkumulátor,
ami a világításért és az egyéb elektronikáért felelős.
Gondolom, többek között az első kijelzőért is.
Lehet, hogy a 12 voltos akkumulátor merült le.
Nem tudhatjuk.
Be kell bikázni a 12V-os aksit,
és akkor majd be tudjuk kapcsolni a motort.
Akkor a kijelzője is ki fog gyulladni,
és kiderül, hogy áll a nagy akkumulátor.
Az is lehet, hogy ha bebikázzuk,
és beindul a motor, kiderül, hogy 100%-os a feltöltöttsége.
Charley most próbálja levenni a 12V-os akkumulátor borítását.
Minden elektromos motornak és autónak kell, hogy legyen egy 12V-os aksija,
ami bizonyos dolgokat működtet,
így ha az ember lerobban, be tudja kapcsolni a vészvillogót.
Ha szerencsénk van, csak ez a baj.
Akkor most bebikázzuk az akkumulátort.
Ehhez szeretném kölcsönvenni ezt a kocsit.
- Ki ő? Egy vendég vagy... - Vendég. Igen.
Remélem, nem ébresztettük fel.
Be akarunk bikázni egy elektromos motort.
Milyen régimódi. Idenézz!
Nézd, milyen kicsi ez a 12V-os akkumulátor!
Valaki ráírta, hogy "feltöltve". Micsoda irónia!
Ewan, először a piros kábelt!
Rajta van.
Várj egy pillanatot!
- Készen állsz, Ewan? - Aha.
- Jó? - Jó.
Egy, kettő, három.
- Oké? - Igen.
Bekapcsolt. Már áram alatt van.
- Jó lesz? - Tartsd egy kicsit!
Véletlen lekapcsoltam.
- A lámpája ég. - Igen. Ezen 64...
Nem, 75 km van.
Ez az! Királyok vagyunk.
Megoldottuk.
Juhé!
Oké, most jön a tiéd, Ewan.
Hatvankettőt mutat.
- Hatvankettő? Micsoda? - Az elég jó.
- Hetvenöt km. - Hetvenöt km.
- Nem százalék? - Nem.
- Ez az, bébi! - Ugyanannyitok van.
Király!
- Tökéletes. Köszönjük. - El tudunk indulni.
Mehetünk tovább.
Jóleső érzés az, amikor sikerül megoldani egy problémát, igaz?
Végül is egy utazás lényege nem más, mint a köztes megállók.
Hetvenöt km, azzal el kell jutnunk a határig.
Ewan, szólnunk kellene a többieknek, mert...
Nekem sincs térerőm.
- Oké. - Az adóvevőt kell használnunk.
Oké, először is nem árt tudni, hogy kell bekapcsolni.
- Semmi. - Semmi.
Halvány lila gőzöm sincs.
A tok miatt nem igazán lehet...
A tetején van a gomb.
Megvan.
Ez volt az.
Az adóvevőd mindig legyen feltöltve.
Emlékszik rá valaki, hogy ez hogy működik?
Helló, fiúk! Hall engem valaki?
60 KM-RE DÉLRE
Charley, ismételd meg! Nem hallottam.
Biztos, hogy Charley volt az?
Igen. Kijelzi, hogy ő az.
Várjunk csak!
Én...
Nem nagyon értek ehhez.
Benyomva kell tartani a gombot?
Így van. Nyomd be a gombot,
és a walkie-talkie jelezni fogja, mikor kezdhetsz beszélni.
És tartsd benyomva, amíg beszélsz!
Még szerencse, hogy figyeltem, amikor elmagyarázták.
Oké, el tudunk indulni.
Hetvenöt km-t bír az akkumulátor,
- úgyhogy eljutunk a határig. - Jó.
Tökéletes. Akkor ott találkozunk.
- Az elektromos jármű... - Mehetünk.
...teljesen más, mint amit megszoktunk. Tényleg.
Az ilyen túrákon az elmúlt években
teljesen természetesnek vettük,
hogy csak bekanyarodunk egy benzinkútra, és teletankolunk.
Egy ilyen túra előtt nyilván tudod, hogy lesznek gondok,
de igazán csak akkor fogod fel, amikor átéled.
Még nem szoktunk hozzá, hogy milyen gyakran kell tölteni,
de még csak a 10%-át tettük meg az útnak.
A maximum távolság, amit teljesen feltöltve meg tudunk tenni, kb. 200 km.
Szép lassan kitanuljuk, ahogy haladunk.
A kocsik is tanulnak. Egyre jobbak lesznek.
Ezek mintadarabok.
Ez itt olyan, mint egy számítógép.
Ezzel lehet frissíteni a rendszert.
Ha ezt bekapcsolom,
akkor most a fékmotorok visszatáplálják az elektromos áramot.
Ezzel lehet beállítani a menetmagasságot: hogy milyen magasan legyen az autó.
Ilyen terepen, mint ez, most mennek először.
Nagyon jól veszik az akadályt.
Mész elöl, mester?
Persze.
- Oké, mehetünk. - Vissza Argentínába.
Sziasztok!
- Nem találom a dudát. Megvan. - Ez az.
Ha gyorsabban megyünk, nem fogják bírni.
Mint a benzines autók.
Ha 160-nal mész, jobban eszi az üzemanyagot.
Az, hogy éjszaka nem töltött, odavágott nekünk.
Hosszú út áll még előttünk,
és most megint át kell kelnünk az argentin határon.
Ki tudja, mennyi időt vesz igénybe.
HATÁRÁTKELŐ
Oké.
Jól éreztük itt magunkat.
HELYI SZERVEZŐ
Könnyebb lesz, mert ezek csak az ő iratai.
Nem tudom, kié a keksz. Az enyém biztos nem.
- Charley-é. - Oké, gondoltam.
- Ez az? - Igen, a következő ajtó.
- Következő ajtó? - Igen.
Ugye nem csempészel be kekszet Argentínába, Charley?
A kekszem... Ó, valaki ellopta!
Mit csináltál?
- Mi? - Odaadtad valakinek?
Nem. Láttam, hogy ott volt.
Aztán elfordultam, és közben eltűnt.
- Ő adta oda? - Nem. Én vettem el.
- Igen. - Te vetted el? Ó!
Úgy tettem, mintha nem tudnám, hogy a tiéd.
Gracias. Nagyon szépen köszönjük.
Újra Argentínában.
Kétszáz évvel ezelőtt
Argentína, Chile és Peru spanyol gyarmatok voltak.
A latin-amerikai függetlenségi háborúk eredményeként váltak szabaddá.
Még 160 km-t kell megtennünk El Calafatéig.
HATÁRÁTKELŐ
Mivel korán sötétedik,
nem fulladhatunk le itt a senki földjén.
Ilyen hidegben.
Segítségül kell hívnunk a dízel generátort a motorok feltöltéséhez,
hogy el tudjunk jutni a városig.
Nem tudom, mi mást tehetnénk.
Van egy pár matrica ezen a benzinkúton. Ezt nézzék!
Ki sem lehet látni tőlük az ablakon.
Oké, töltenem kell a motort.
Nem cseverészhetek itt egész nap.
Becsült töltési idő: egy óra 55 perc.
Kis odafigyeléssel odaérhetünk.
- A 160 km-re számolhatunk... - Két és fél órát.
...vagy hármat.
Kilencre érünk oda. Hideg lesz.
Napnyugta után jéghideg lesz.
Az előrejelzés szerint 21.00-kor nulla fok lesz.
Oké.
És 22.00 után folyamatosan csökken a hőmérséklet.
Vagy itt töltjük az éjszakát.
Ez a másik lehetőség.
Itt van fűtés.
- Meg tudjuk csinálni. - Menjünk?
Igen, és ha egyikünk meghal, ti felnyaláboljátok,
- és hazavisztek minket. - Rendben.
Figyi, tök jók a fényszóróink!
Akkor mi a terv mára?
Igaz, hogy csak háztartási töltés, de...
Eljutni a hotelig.
Minden göncömet felhúztam. Én vagyok a Michelin baba.
Otthon végre már nem hidegben kellett motorozni,
erre lejövök ide, amikor itt még tél van.
Indulás!
Hé, Charley, segíts!
Oké, megvagyok.
- Bocs! - Oké.
- Hajrá! - Menjünk!
Szinte végig murvás úton kell mennünk.
158 KM EL CALAFATÉIG
Csak az út vége van leburkolva.
Ez érdekes lesz,
ha túl gyorsan megyünk, lemeríthetjük az aksikat,
ha meg túl lassan,
akkor a mínuszokban befagyhat a valagunk.
Már csak másfél... vagy egy óránk van napnyugtáig.
Pont erről beszéltünk múltkor, hogy ezt nem szabad csinálni:
útnak indulni, amikor nem biztos, hogy oda tudunk érni.
Kezd túl hepehupás lenni az út.
Jézusom! Szegény Charley. Nem könnyű az ő lábával.
Kicsit kavicsosabb, mint reméltem.
Nehéz észrevenni a bukkanókat éjszaka. Nem túl kellemes, mi?
Ebben a holdfényben szerencse, hogy sötétített a plexink.
Csak meg kell találnunk azt az utat.
Ezt majdnem elcsaptam.
Igen. Tipikusan ilyenkor esélyes elütni az állatokat.
Csak láma át ne fusson előttünk! Akkor már jó.
Nézd azt a felhőt balra fent! Charley, nézd csak!
A mindenit!
Fogalmam sincs, mi lehet ez. Bámulatos, igaz?
Mindenféle erős fényt látok ott a távolban.
Szerintem ez lesz az aszfaltos út.
Az az?
- Szerintem igen. Nem tudom. - Ó, igen, az lesz az!
Szerintem az már az az út!
Ott az út.
Sima, mint a babapopsi.
97 KM EL CALAFATÉIG
Most kicsit fúj a szél.
Ráadásul elég hideg.
Nulla fok van,
de a csípős szél miatt mínusz tíznek érződik.
Lefagynak a lábujjaim.
Mennyi idő alatt alakul ki fagyási sérülés?
Még 27 km-t tudok menni. Nem sokat bír már az aksi.
Már majdnem ott vagyunk. Érzem.
Fényeket látok ott elöl.
Ez az!
El Calafate.
Épphogy be fogok érni.
Csak be kell gurulni.
Jézusom, alig várom, hogy átmelegedjen végre a lábam.
PERITO MORENO GLECCSER
A tegnapi fárasztó nap után úgy döntöttünk,
hogy ma megpróbálunk regenerálódni.
Hű, de fárasztó egy napig nem ülni motorra! Kimerítő.
Jólesik egy kicsit kirándulni errefelé.
Kicsit turistáskodni.
Elképesztő!
Lenyűgöző.
Azta!
- Nézd, ott egy kis jégtömb! - Igen, az elég kicsi, nem?
Azt szokták mondani, hogy a víz alatti része kétszer akkora.
Igen, és amit látunk, az csak a csúcsa.
Ebből született a mondás: "Ez csak a jéghegy csúcsa."
- Micsoda színek! Atyaég! - Hihetetlen.
Kb. 90 méter magas.
Ha itt ácsorgunk elkülönülve, nem fogunk túl sokat megtudni.
Menő lenne Attenborough hangalámondásával.
Mondd alá te!
Tessék. Ezt nézd!
Király.
Kösz.
"Los Glaciares Nemzeti Park
Argentínában, a Santa Cruz tartomány délnyugati részén található.
Egy 7200 négyzetkilométeres területről van szó."
Ez baromi sok jég.
- Igen. - Nem csoda, hogy ilyen hideg van. Azta!
Ez a második legnagyobb jégmező a világon a Déli-sark után.
"Az Andok déli részét borító gleccsererdő
jelentős részének megóvása érdekében hozták létre."
- Gleccsererdő. - Igen.
Ez elég király, nem?
"Ez Argentína legnagyobb természetvédelmi területe." Ennyi.
Jéghegy!
- Úristen! - Vigyázzanak magukra!
Jól van, Leo.
Azta!
Nem mindenki láthat ilyet!
Nem bizony.
Lássuk, tudunk-e tenni valamit a hőszigetelés érekében!
Van egy izolációs fóliám, amit vészhelyzetben szoktak használni.
- De nagy! - Igen.
Hatalmas.
Így.
Aztán így.
Ezt pedig azt hiszem, letépem.
Nem is rossz.
- Oké. - Jöjjön csak!
Most már jó lenne,
ha lenne pár problémamentes napunk.
Tényleg jó lenne.
Apám mesélt egy kesztyűs szokásról.
Azt hiszem, a párbajozások korára nyúlik vissza.
Amikor valaki ki akarta hívni párbajra
a másikat, arcul ütötte a kesztyűjével, amit aztán ledobott a földre.
És... ha a másik nem vette fel a kesztyűt a földről,
az azt jelentette, hogy nem fogadta el a kihívását.
Ez egyfajta megszégyenítésnek számított.
Ha viszont felvette és visszaadta,
ezzel elfogadta a kihívást.
Gondolom, ezért van az, hogy ha ledobod a kesztyűdet,
nem szabad felvenned. Apám szerint balszerencsét okoz.
Márpedig egy motoros túrán naponta többször is ledobja az ember a kesztyűjét.
Apám szerint azt lehet tenni a balszerencse ellen,
hogy ilyenkor rá kell állni mindkét lábbal.
Úgyhogy, amikor látják, hogy ezt teszem,
az az apám miatt van, és nem azért mert bekattantam.
Kösz, apa!
Jobb lett volna, ha ezt nem meséled el.
Ma Tres Lagos felé vesszük az irányt, ami egy kis falu a senki földjén.
De mégis hogy lenne senki földje,
ha lakik ott valaki? A lényeg, hogy csak 160 km-re van innen.
Ott van egy hotel, ahol tölteni is tudunk.
Itt vagyunk ezen a szeles vidéken, ami hidegebb, mint egy boszorkány szíve,
de úgy tudom, nem messze innen
lesz egy bár, ahol kicsit átmelegedhetünk egy kávé mellett.
- Helló! - Csá, haver!
Ejha!
Jön egy kocsi.
A felvétel fontosabb.
Jó volt a mai nap.
Elnézem az előttem robogó Charley-t,
és eszembe jutnak a helyek,
ahol már jártunk, és hasonlóképpen ment előttem.
Jó dolog vele együtt motorozni.
Ezek az igazán boldog napok.
Ez a vidék a patagóniai sztyeppe,
ami nem más, mint egy száraz, kies sivatag.
Nézd! Döbbenetes.
És sült krumplit.
- Ja. - Három főre.
Itt álltunk meg ebédelni...
mert Butch Cassidy és a Sundance kölyök, a híres vadnyugati rablópáros,
állítólag ezen a vidéken bujkált egy hónapig, amikor dél felé vette az irányt.
Aztán visszatértek északabbra,
és végül a helyi hadsereg végzett velük Bolíviában.
Ő itt Butch Cassidy, ő pedig a Sundance kölyök,
és ők a bandatagok. Elég rossz fiúk voltak.
Mindjárt ott vagyunk. Hat km van még hátra Tres Lagosig.
Kórház, kemping, wifi, Hosteria fogadó.
Ez az.
Gyere! Megmutatom a szállást.
Ez az. Nézd!
Kicsi, de legalább magunk vagyunk.
Charley ott fog aludni az alsó ágyon.
Ewan bejött és azt mondta: "Enyém a franciaágy."
- Ezt mondta. - Nem is igaz.
Azt mondtam:
"Melyiken aludjak?"
Elég hosszú út vár ránk a mai napon.
Kétszázhetven km, ez lesz az eddigi leghosszabb napunk.
Jó lenne letudni a táv nagy részét.
Elő kell vennem a napszemüvegem.
Úgy tűnik, nappal szemben fogunk motorozni.
Előre és felfelé.
Most hagyjuk el Tres Lagost.
Ma estig legalább 160 km-t kell megtennünk Las Horquetasig, a szállásunkig,
A dráma folytatódik. Most hagytuk el Tres Lagost.
Ellenszélben haladunk.
Százhatvan km van még hátra, és csak 134 km-re elég az akkumulátor.
Miért annyira más ma ez a vidék? Nem értem.
Egyre többet töprengünk a motorokon.
Fantasztikus érzés motorozni velük.
Finoman mennek, szépek. Nem a motorokkal van a gond.
De a töltés olyan macerás, és ez minden elektromos motorra igaz.
Az a baj, hogy egy ekkora aksi csak kevés energiát képes tárolni.
Ez van. Ez egyszerű fizika.
Igen, megérkeztünk.
Jó lenne, ha külön szobákban tudnánk aludni.
Itt vagy kint a hidegben? Ez nem szép dolog.
Odahaza nálunk nem kellene kint lenned,
megengednénk, hogy odakuporodj a tűzhely mellé.
Volt egy didergő, vacogó kutyuska.
Legszívesebben bevittem volna.
Azt gondoltuk, nem szabad bejönnie. Aztán odajött a srác:
"Nem zavarna, ha bejönnének a kutyák? Mert fáznak."
Mire mi: "Viccelsz? Azt hittük, nem szabad bejönniük."
Nem akart bejönni...
Azt hitte, ha bejön, baj lesz.
- Gyere! - Bejöhetsz.
Kis fickó.
Hopp!
Helyes. Örülök, hogy bent van.
Aggódtam miatta, ahogy ott vacogott.
A skótok, akik kiltet viselnek, tőrt tartanak a zoknijukban.
Ehhez hasonlót.
Ez egy kés.
A SZÁLLÁS TULAJDONOSA
No, hija.
Ez egy amolyan steakkés.
Bár a nyele olyan, mint...
Mi sgian-dubhsnak hívjuk.
Van egy ilyen kis fül rajta.
Pont jó.
Ewan, ez ajándék magának.
- A kés a magáé. - Nem.
- Vegye el, ajándék! - Igen?
- A kés a magáé. - Igen.
Elcserélem erre a pénzérmére.
- Oké. - Tessék.
Én skót vagyok, és nálunk van egy babona.
- Igen? - Ha adsz valakinek egy kést,
az illető cserébe ad neked egy pénzérmét, így védi ki a balszerencsét.
- Különben megvágja magát. - Oké.
- Úgyhogy odaadom ezt. - A magáé.
Gracias, señor. Köszönöm.
Ha felveszem a kiltet, beteszem a zoknimba.
Nagyon kedves öntől. Köszönöm, gracias.
Több fát kéne rakni a tűzre.
Biztos vagy benne?
Így megy ez. Kerozint önt rá.
Óvatosan! Készen állsz?
Hú! Vigyázz, nehogy megpörköljön!
Oké.
Ez az!
Gracias.
Jóval le vagyunk maradva a tervekhez képest.
Megtettünk már legalább 1600 km-t?
- Nem. - Talán.
- Nem? - Nem hinném.
Második hete vagyunk úton,
és még 24 000 km-t kell megtennünk... nagyjából.
Tartson velünk a jövő héten is, amikor megvitatjuk a távolságokat a műsorunkban!
Nahát ez az.
Nem tudom, mit mondjak.
Nem akarom elvenni az emberek kedvét az elektromos motoroktól, hiszen csodásak.
VIDEONAPLÓ
Csak manapság még nehézkes hosszú távokat megtenni velük.
Itt ragadtunk.
Azt híreszteltük, hogy így csináljuk végig.
Nagyon hideg volt, ezért bevittük a motorokat a házba,
hogy felmelegedjenek, és másnap folytassuk a töltést.
Terítsünk rájuk egy pokrócot vagy valamit!
Éjszakára behoztuk a motorokat,
hogy melegen tartsuk őket.
Úgy tűnik, bevált. Ma jobban indultak.
Sokkal jobban.
Ez egy tanulási folyamat mindannyiunknak.
Melegen kell tartani a motorokat ahhoz, hogy végig tudjuk csinálni a túrát.
Tudod, mit?
Öt km múlva jön az első gyorstöltő állomás.
Ott leülhetünk majd egy kávé mellé, és talán újra érezni fogom a lábujjaimat.
A feliratot fordította: Dobosiné Rizmayer Rita