Prevozili bomo 20 900 km skozi 13 držav.
Od Ushuaije skozi Argentino in Čile do puščave Atakama,
nato do La Paza in prek jezera Titikaka.
Nadaljevali bomo ob Andih do Kolumbije, Paname,
skozi Srednjo Ameriko in Mehiko. V Los Angeles bomo prispeli po sto dneh.
REŽISER - PRODUCENT
Fantoma bomo dali kameri.
Tudi na čeladah bosta imela kameri z mikrofonom,
da lahko snemata pot.
Je to cesta? Ljubi bog!
REŽISER - PRODUCENT
Z njima bo še tretji motor.
Na njem bo snemalec Claudio.
Z Russom bova potovala v dveh električnih poltovornjakih
s snemalci Jimmyjem,
Anthonyjem in Taylorjem, ki bodo pomagali tudi pri logistiki.
Fanta bomo snemali iz vozil.
Dobili se bomo na mejah,
sicer pa bodo motorji potovali sami.
EL ORO, EKVADOR
14 756 KM DO LOS ANGELESA
Ekvador, dežela mojih prednikov.
Čisto drugače kot v Peruju, ne?
Popolnoma.
Vsi pravijo, da je Ekvador zabaven kraj.
-Ja, ja. -Mala državica je.
Ja.
V Ekvadorju bomo le štiri ali pet dni,
se pa veselimo nove dežele.
Fino bo napredovati.
Čez štiri, pet dni pa Kolumbija.
Dobro nam kaže.
Ekipa se bo ločila.
Le nekaj nas bo šlo v Kolumbijo.
Bo pa zabavno.
Mislim, da mi bo všeč tu.
Darienska ločnica brez cest nam blokira pot v Srednjo Ameriko,
zato bosta šla riviana na trajekt iz Esmeraldasa do Paname...
DARIENSKA LOČNICA
...mi pa bomo nadaljevali po cesti skozi Ekvador in Kolumbijo.
KOLUMBIJA - PANAMA CITY
GUAJAKIL, EKVADOR
-Ja, lahko vidite... -Vidi se kilometre daleč.
-Ja. -Ja.
Guajakil je največje mesto v Ekvadorju.
V njem je čutiti umetniški duh.
Vse to so galerije. Umetniki, boemi.
-To pa je fino. -Ja.
-Hola. Živijo. -Fino je.
-Glej to. -Ja, ja.
Ta je zanimiva.
Tako sem obseden s polnjenjem motorja,
da sem takoj opazil vtičnico na tej drugače nenavadni sliki.
-Hitro se slikajmo. -Ja.
-Najlepša hvala. -Ni za kaj.
Igral je v Vojni zvezd.
Kako vedo?
Veliko ljudi prihaja po teh stopnicah.
-Mogoče... -Vedo, da smo tu.
Kava je zelo dobra.
Dulce de tres leches.
Trojna doza. Ti to resno?
TUKAJŠNJI PRODUCENT
Naročimo eno.
V redu, trojna doza.
Zapri oči.
Je dobra?
Trojna je. Tresk, tresk, tresk!
Fantastično. Odlične tortice.
Ja, vem.
Ojej, ojej.
Le kako bomo prišli ven?
Skozi vrata se pogovarja.
Naredite mi prostor.
Mogoče grem lahko tja, oni pa stopijo v vrsto?
To pa je dolga vrsta.
-Živjo, kako ste? -Lahko naredite takole?
Sem poglej.
Usmerjanje.
-Hvala. -To mi je všeč.
-Pozdravljeni. -Tako se govori.
Obi-Wan je. Najboljši junak na svetu.
Glej to. Vau!
Ponovite. Glejte.
Hvala. Hvala.
Obožujem te.
Hvala vam. Hvala. Najlepša hvala.
To je bilo noro, Ewan.
Lepo, da si potrpel.
Vem, da je to lahko precej grozljivo.
Dan si jim polepšal, res.
Bilo je noro.
Bratovščina Vojne zvezd je udarila nazaj.
Marička, to se ne dogaja.
Kako čudno.
Kakorkoli...
Bilo je lepo nasmejati ljudi. Zabaval sem se.
Imamo lastno...
Kot minigolf za motorje.
Ni res?
Fino je.
Ven bom šel.
Mi uživamo na cesti, ekipa pa hiti čez Ekvador,
da spravi riviana v pristanišče.
Pred nami je dolga pot.
Avta bo zagotovo treba napolniti.
Trajalo bo, ker je dvopasovnica vso pot.
Peljali smo se mimo odpada za motorje.
Prvič vidim kaj takega.
TAKSI
Vse je tu.
Prednost počasnejše vožnje je,
da bomo videli malo Ekvadorja.
Vse je tu. Ob tej cesti.
Plantaže banan, celo čuden zabaviščni park.
To pa je nenavadno.
Na tej cesti bomo izvedeli veliko o ekvadorski kulturi.
Ker se peljemo naravnost na sever,
smo pred fanti prišli do ekvatorja.
Če sem iskren, niso veliko zamudili.
Malce sem razočaran
v primerjavi s potovanjem po Afriki.
Tam imajo veliko tablo z napisom, da prečkaš ekvator.
Tu dobiš le manjši namig.
Toda nekdo je
na to čudno tablo od hotela napisal tole.
Mislim, da to pomeni nič stopinj zemljepisne dolžine ali karkoli.
Vsaj vemo, da smo na pravem kraju.
Prvič v oddaji smo prečkali ekvator,
in to najbrž pred fanti.
Jaz imam samo 97 %, Charley pa seveda 100.
Ne glede na polnjenje.
Peljemo se do deževnega gozda na zahodni obali in Montekristija,
rojstnega kraja zelo znamenitega klobuka.
MONTEKRISTI–GUAJAKIL
Danes bomo kupili panamske slamnike,
ki se imenujejo panamski slamniki,
a očitno izvirajo iz Ekvadorja.
DNEVNIŠKI ZAPIS
Morali bi se imenovati ekvadorski ali montekristijski slamniki.
Mislim, da panamske slamnike izdelujejo iz tega.
Ja, mislim, da res.
TOVARNA SLAMNIKOV
-Hola. -Hola.
-Ewan sem. Charley. -Me veseli.
-Kaj takega. -Hola.
-So ročno tkani? -Sí.
Ročno?
Poglej vzorec.
Izjemno.
Sklepal sem, da jih delajo strojno.
Nisem si predstavljal, da jih takole stkejo.
Kako dolgo potrebuje za en slamnik?
Tudi do mesec dni.
-Mesec dni? -Ja.
En mesec?
Najprej morajo pridobiti material.
TUKAJŠNJI PRODUCENT
Iz teh palm je.
Morajo ga prevreti, posušiti in narediti trakce.
Tanjši ko so trakci, boljši je slamnik.
Ta ima široke trakce. Vidi se tkanje.
Potem pa je tale. Poglejte ga!
Poglejte, kako tanko je.
Skoraj kot svila.
Ni to neverjetno?
Odločiti se moraš samo še za obliko.
Ti neverjetni slamniki dosežejo ceno do 2000 $.
Petnajst dni.
Tale pa... En mesec.
Ne, krajši mi je bolj všeč.
Na motorju ga bova težko obdržala.
Sončno...
Klobuk zvijete in prenašate naokoli.
-Meni je ta všeč. -Pristaja ti.
Tega bom vzel. Moj stane samo 80 $.
Lepo, ne?
Gracias.
Priti moramo do trajekta,
a po poti nas vedno kaj zamoti.
Kakav?
Ja, to je kakav.
To je osnova za čokolado.
Ja, ta je surov, tisti pa suh.
Močnejši vonj ima.
UPRAVITELJICA PLANTAŽE
Zelo zanimivo.
Poglej.
Ga prelomiš?
Zelo močan vonj takoj, ko ga odpreš.
Je kot zelo gosta temna čokolada.
Zelo je krhek, poglejte.
Ali ta kakavova zrna pridelujete kje v bližini?
Gre za družinsko podjetje v lasti štirih bratov,
ki sodelujejo z drugimi.
Zrna kupijo od manjših proizvajalcev,
jih posušijo
in prodajo izvoznikom.
Je kakav pomemben proizvod za Ekvador?
Ja.
Pomemben je za gospodarstvo.
Potujemo proti obalni džungli,
kjer so na veliko krčili gozdove.
V Peruju smo videli iniciativo Cool Earth za zmanjšanje krčenja gozdov,
tu pa bomo bivali pri bivšem newyorškem borznem posredniku,
ki skuša pogozditi džunglo.
REZERVAT JAMA-COAQUE
Dol se peljemo.
Imamo še kakih 20 km. Namenjeni smo do organizacije,
kjer skušajo ponovno pogozditi obalno džunglo.
Motorje bomo pustili pri županu.
Župan mesta je dovolil, da motorje parkiramo pri njem doma,
saj tam ni cest. Lahko jih bomo napolnili.
Nato pa se bomo odpravili...
Glej velikega pikastega psa. Glej tega pikota.
Veliki pikasti pes.
Nato se bomo odpravili v džunglo.
Kakšen kraj. Mojbog.
Kako ste?
-Vesel sem, da ste prišli. -Enako.
Hvala za obisk.
Nihče ne ve za ta obalni del Ekvadorja.
Govedoreja je daleč največji vzrok za izsekavanje gozda.
Vau.
Povsod se vidi.
Vmes so zaplate gozda, vsi ti goli deli pa so za govedo.
Če sem prav izračunal, je Amazonija izgubila 25-30 % svojih gozdov,
ta gozd pa je izgubil 98 %.
Fino je to, da se bo gozd zarasel,
-če bodo dovolili. -Ja.
Sem smo prišli leta 2007.
Potikali smo se po Ekvadorju in iskali kraj za ta projekt.
Neki tip nam je povedal za očetovo posestvo.
Šli smo pogledat
in tistega dne so nastali temelji.
Imeli smo ekipo desetih, 12 ljudi. Dva tedna smo sadili
čisto vsak dan.
To smo delali enkrat letno kakšna tri leta,
nato pa smo nehali saditi.
Narava se je sama obnovila.
Pred šestimi leti je bil tu pašnik za govedo.
-Tu? -Neverjetno.
Tako je po šestih letih rasti.
-Vau. Neverjetno. -Zdi se neresnično.
Izjemno.
Ta drevesa pred šestimi leti niso obstajala.
-Sama so zrasla. -Visoka so.
Hitro rastejo, ker morajo.
Da dobijo svetlobo.
Ja. To je mlad gozd.
-Razvija se. -Ja.
Vau. Čudovito. Dobro opravljeno. Neverjetno.
Jerry je s partnerji ustanovil sklad za nakup zemlje,
da bi razširili ta gozd.
Koliko gozda je v vaši lasti?
650 hektarjev, čisto do vrha hriba. Precejšen del.
-Dovolj, da se izgubiš. -Ja.
Zdi se mi izjemno, da je Jerry zapustil New York,
da bi pomagal zavarovati ta del gozda.
Krasen kotiček za kopanje.
Voda je tako čista, da jo lahko piješ.
Fino.
Imate kakšne težave z ljudmi, ki hočejo nezakonito vzeti les,
ali tega ni?
Na začetku so motorke pele na vseh koncih.
Bilo je tudi napeto. Ljudje so bili oboroženi.
Imeli so staro puško,
jaz pa mačeto. Začel sem pogovor
in jim pojasnil, kaj skušamo narediti.
Veš, kaj mislim?
Počasi, a zagotovo smo se širili
in nudili zaposlitev marsikomu, ki je nekoč sekal drevesa.
Tu smo že 12 let
in vsi vedo, da smo del te skupnosti.
Ekvador je ena najbolj biološko raznolikih držav na svetu.
Tu živi 10 % vseh vrst sesalcev in 15 % vseh vrst ptic.
Tam zgoraj so opice.
-Pa res. -Ja.
Vriskači so.
-Vriskači. -Nismo jih veliko videli.
Kaj je to?
-Vriskači. -Vriskači.
-Njegova družina. Ja. -Madonca.
Pet skupin je. Komunicirajo med seboj.
Vpijejo drug na drugega. S tem določajo teritorij.
Najprej bodo oni začeli vriskati, nato ti
in potem ti.
Ta pa je sam.
Včasih se kdo drži sam zase in počne svoje.
Hrano išče.
Prelepo je.
Ko gledaš ta gost gozd...
Ni prekrasen?
Brez tega projekta vsega tega najbrž ne bi bilo več.
-Res? -Ja.
Izjemno. Vrhunsko.
Temu pravimo hiša iz bambusa.
-Pametno. -Fino.
Prelepa je.
-Ste lačni? -Z veseljem
-bi kaj pojedli. -Živijo.
-Živijo. Kako ste?
-Zdravo. -Živijo.
Jama-Coaque ima observatorij za opazovanje ptic.
To je širokorepec. Tako izgleda med letom.
Drobne oči ima.
Ja.
Ko se razkazujejo, razširijo krila
in vidimo dve veliki očesi takole narazen.
ORNITOLOGINJA
-Razpon kril je takšen. -Je to obramba?
To je za zaščito, ne? Da prestrašijo plenilce.
Mislim, da ja.
Te ptice privabljajo ljubitelje narave,
ki pomagajo Jerryju financirati sklad.
Kako lep način služenja denarja.
Namesto za newyorški finančni svet
se je odločil za to. Carsko.
Poznate kako dobro šalo o pticah?
ORNITOLOG
-Obstajajo šale o pticah? -Uf.
Gotovo je kakšna.
Jaz poznam eno šalo.
Raca gre v lekarno oziroma v apoteko,
stopi do lekarnarja in vpraša: "Imate kaj za...
Imate kaj za suhe ustnice?"
Ta ji odvrne: "Ja, imam to mazilo."
"Prav, vzela ga bom." Lekarnar reče: "2,55 £, prosim."
Raca pa reče: "Ne rabim, nimam ustnic."
To je šala o pticah, ne?
Dobra je. Ja.
Vso noč sem užival v zvokih džungle.
Če bi lahko izbiral, katera ptica bi bil?
Jaz bi bil kolibri, če bi lahko izbral eno.
-Nočem stran. -Bilo je neverjetno.
-Najlepša hvala, Jerry. -Drži se.
-Uživajte v preostali vožnji. -Se vidimo.
Ja.
Kako carsko. Kakšen čudovit kraj.
Vrhunec vožnje do zdaj je bila
nočitev v deževnem gozdu.
Zelo mi je bilo všeč. Užival sem, ko sem spal pod mrežo
in poslušal džungelske zvoke.
Žuželke, opice, vreščanje in cviljenje.
Počutil sem se...
Nočitev v džungli je bila
čisto dober razlog za to potovanje, ne?
Odlično se imam.
Zelo rad imam Charleyja Boormana
in celotno ekipo.
V veliko čast mi je, da ponovno potujem z njimi.
Uživam v vožnji s temi krasnimi električnimi motorji.
Srečo imam. Res sem srečen človek.
Russ mora v pristanišče uredit papirje za riviana,
sicer ne bodo ujeli trajekta.
Smo 80 km od Esmeraldasa.
Nočem izzivati usode, a prevozili smo
kar precej kilometrov.
Upam, da fantje uživajo.
Naslednjič se bomo srečali na poti do kolumbijske meje.
Upam, da jim gre dobro. Danes se še nismo slišali.
Smo pripravljeni?
-Jaz imam 98. -Zakon!
Gremo v gore, na 2000 metrov.
Tam je hladneje in trenutno dežuje.
Tako smo trdoživi, da se ne zmenimo za to.
Vroče, mrzlo. Nikoli ne tarnamo glede tega.
Tisti, ki ste gledali vse epizode,
veste, da to ni čisto res.
Madona, kakšno potovanje. Machu Picchu, Ushuaia, Ognjena zemlja,
Patagonija, Argentina, Čile, Bolivija, Peru, Peru, Peru. Kakšno potovanje.
Zdaj Ekvador in kmalu Kolumbija.
Pa pojdimo spet v gore.
Spet gremo v gore.
Rad bi ostal ob obali, na toplem.
Kristus!
Tovornjak moramo prehiteti.
Vsi smo obtičali za to cisterno.
Obtičal boš. Tam boš obtičal.
Nikar. Ne zapelji ven. Nikar.
-Nikar. -Ne, nikar.
Bravo.
Ewan! Križana gora!
Ewan!
Prehiteval sem...
Prehiteval sem ga, ko je zapeljal ven.
Umakniti sem se moral.
Madona.
To ne bi bilo prijetno.
Oba bi padla.
Po nekaj sto kilometrih vožnje po Ekvadorju
smo končno prispeli do pristanišča.
To!
Avta nameravamo dati na trajekt, ki pluje do Panama Cityja,
da se izognemo Darienski ločnici.
Poskrbeti moramo,
da imamo za avta rezerviran prostor na trajektu.
PRISTANIŠČE EKVADOR
Avta moramo spraviti v Panamo.
Gre za zelo posebna avta.
Sta prototipa električnih vozil.
Plula bi s trajektom iz vašega pristanišča.
Od tu?
Ja.
Katera avta?
Imenujeta se rivian.
POSLOVODJA
Ste prepričani, da ladja odpluje iz Esmeraldasa?
No, upam.
Pravim ja, ker so mi tako rekli.
V redu.
Trenutek, nekoga moram poklicati.
-Daría, ne? -Ja.
Zadnjič na tej strani
ni kazalo, da se ta ladja ustavi tu.
Zdaj pa še vi pravite to.
Zato sprašujem.
Ne piše, da se ustavi tu.
To ne bi bilo dobro.
"Myshippingtracker.com/vessels."
To bi naj bil naš trajekt.
Ladja Pluto iz Paname bo tu 14., ne?
Ladja pride enkrat na teden.
Samo eno uro bo tu.
Tako je tudi pisalo.
Že, toda gre za to,
-da dlje traja... -Eno uro?
-Ja, ker je treba... -Je postopek običajno enostaven?
Izpolniti je treba veliko obrazcev.
Dokumentacija mora biti urejena,
preden lahko natovorite avta.
To je bilo zanimivo. Vsaj našli so našo ladjo.
Pred tem ni nikjer pisalo, da se bo naša ladja ustavila tu.
Malo me je že skrbelo.
Samo eno uro bo stala tu, nato pa bo odplula naprej.
Če ne uredimo papirjev,
nas ladja ne bo čakala.
Vse naše stvari so gor. Kaj, če ne pride do Paname?
Sicer se smehljam, a pošiljanje stvari z ladjo je težavno.
Nočeva, da imata zaradi tega
Ewan in Charley hudo težavo.
Razdelili smo se.
Težko bi prišli do njiju.
To bi nam uničilo načrte.
Ničesar ne vidim.
Kot bi bil v vodi.
Zjutraj smo se potili kot nori, zdaj pa je precej mrzlo.
Ta odsek do meje ni najbolj prijeten.
Poglej.
Rahlo srhljivo.
Ničesar ne vidim.
Dež me pika kot iglice.
Noro.
To mi res ni všeč. Spolzek asfalt.
Popolnoma mokro, navzdol, polno prometa, veliki tovornjaki.
Poskusimo priti do cilja brez poškodb.
Na 66 % sem.
Kaj je narobe z motorjem?
-Ne vem, zakaj. -Čudno.
Ljubi bog.
Slišal sem cviljenje gum.
POZOR, OBMOČJE PLAZOV
Odlično vodenje, Charley.
Madona.
Si dobro?
Ja, pa ti?
Ni slabo. Vroča čokolada bi se mi prilegla.
In postelja. Takoj bi ju vključil.
Vključil in se skopal.
Ne morem verjeti, da bomo jutri v Kolumbiji.
TULCÁN, EKVADOR
Nova država. Zadnji dan v Ekvadorju.
Škoda, ker je zelo prijetno.
Začel sem uživati tu.
V Kolumbijo gremo.
Smo na samem vrhu Južne Amerike.
Ko sem na začetku sedel na motorju,
se mi je ta trenutek zdel tako daleč stran.
Bilo je neverjetno.
Zdaj pa se pripravljamo. Do kolumbijske meje je 8 km.
Charley, moj motor dela nekaj čudnega.
Kaj je z motorjem?
Piše, da ni pripravljen.
ČAKAJ - NI PRIPRAVLJEN
Noče vžgati.
Ugasnil sem ga.
Ne. "Čakaj, ni pripravljen." Glej.
V najslabšem primeru gre za programsko opremo.
-Si videl to iskrico? -Ja.
Najprej preveriva, preden vse sestaviva.
Ja. Ne. Ja. Ne. Ja.
Ne.
Slab občutek imam glede tega.
Razmišljam.
NA ZVEZI S HARLEY-DAVIDSONOM
Nekaj preverjamo.
Hotel sem vam povedati,
da se ukvarjamo s tem.
Bomo videli, ali bo to, kar nameravamo narediti, delovalo. Prav?
Prav. Lahko samo malo počakate?
Fanta, z Rachel govorim.
V redu, Rachel, povej.
RACHEL, HARLEY-DAVIDSON
Takole je. Sodelujemo
z inženirji v Milwaukeeju.
Mislimo, da vemo, kaj je narobe. Vstavili smo prototipno kalibracijo,
da bi povečali domet.
Ja.
Očitno je zaradi tega programska oprema zmrznila.
Okej.
Lahko to vklopiš v računalnik in ga resetiraš?
Ne.
V tem trenutku moramo izključiti motor.
Bi raje nadomesten motor
-ali baterijo? -Je to smiselno?
Naj premislimo, pa bomo videli, prav?
-Žal mi je zaradi slabih novic. -Adijo.
Brez motorja nočem v Kolumbijo.
Ne. To ne bi bilo zabavno.
Enota za upravljanje baterije je odpovedala med posodobitvijo.
Šlo je za verzijo s po meri narejeno konfiguracijo programske opreme.
Pri HD so se odločili,
da je na terenu lažje zamenjati baterijo
kot enoto za upravljanje baterije.
Motor bomo skušali spraviti na tovornjak.
Spravili ga bomo v Panamo,
kjer ga bodo tehniki popravili. Upajmo.
Naš nor načrt je leteti iz Pasta v Kolumbiji v Buenaventuro
nato pa z ladjo do Bahía Solana.
Z drugim letalom naj bi leteli v Panama City
preko Darienske ločnice.
V redu. Ena, dve, tri.
V Kolumbiji bi se itak le malo vozili z motorji.
Motorji bodo na letalu, ladji, še na enem letalu.
V Panamo jih bomo spravili.
To bomo naredili.
Motor bomo predčasno spravili v Panamo, da ga lahko popravijo.
Jaz bom vozil Claudiov motor in njega.
To bo pomemben trenutek zame.
-Pomemben. -Si pripravljen?
Pa dajmo.
Mojbog, glej to pošast. Nima prestav.
-Bravo. -Hvala.
Peljimo se do meje in v Kolumbijo.
-Še vedno sem tu. -Kaj?
Še vedno sem ob tebi, v dobrem in slabem.
Le kakšna bo Kolumbija?
Imam občutek, da bo zelo živopisna. Tako se mi zdi.
To je najbrž meja.
Prispeli smo.
EKVADOR / KOLUMBIJA MEJA
Dolgo sem se spraševal o Kolumbiji.
50 let državljanske vojne.
Vsi so trpeli zaradi mamilarskih kartelov.
Toda stanje se popravlja. Država se odpira.
Zanimiv čas za obisk.
Veste, kaj je zanimivo pri Kolumbiji?
Medellín, eno najvarnejših mest,
je bil pred desetimi leti prestolnica umorov.
Bil je na rdečem seznamu.
Določeni deli, ki jih bomo obiskali...
Posvarili so nas, da ni pametno
iti v Buenaventuro.
Nihče v ekipi ni hotel zamuditi Kolumbije.
Samo naj nas spustijo.
Kolumbijski cariniki nas niso hoteli spustiti v državo.
TUKAJŠNJA PRODUCENTKA
"Ne, tu morate ostati. Jutri bo odgovorna oseba
preverila opremo." In tako naprej.
Rotila sem jih. Rekla sem, da imam navsezgodaj letalo.
Nato je prišel Maxim in ga vprašal, ali rad gleda Vojno zvezd.
"Ja."
"Veste, kdo je sedel tu?"
"Ne".
"Obi-Wan Kenobi." Ding!
In potem?
Rekel je: "Prav." In dal štampiljko.
V Kolumbiji smo!
Kolumbija. Kolumbija!
Vau. Zelo lepo.
Čisto nov svet vsega.
Arhitektura je čisto drugačna, ne?
Morski prašiček.
-Mojbog. Obožujejo jih. -Ja? Smo v deželi...
Morski prašički so tu zelo priljubljeni.
Poglej na desno.
Vesel prašiček. Ojoj.
Pridite nas pojest.
Zakaj bi hotel?
Njegovi mrtvi kolegi so zraven njega.
To včasih vidiš v mesnicah v Britaniji.
Moj mesar ima spredaj kravo.
A ni oblečena v človeška oblačila. Ne smehlja se in ti sporoča:
"Sem morski prašiček. Pojejte moje sorodnike."
Ne maram voziti za svojim motorjem.
-Depresivno je. Kristus! -Ni...
-Ni prijetno, ne? -Ne.
Nocoj bomo spali v Pastu.
Ogledali si bomo znano cerkev. Pravijo, da jo moramo videti.
Z gondolo se peljemo do stare cerkve.
Marička, glej, kako visoko smo.
Grozljivo je. Pišuka, glej to.
Prelepo je.
Zakaj so jo zgradili tam doli?
Nimam pojma.
SVETIŠČE LAS LAJAS KOLUMBIJA
Ta nenavadna cerkev je pravo čudo.
Imenuje se svetišče Las Lajas.
-"Tam doli bom zgradil cerkev." -Tam doli.
Tega v resnici nočeš, ne?
"Neko noč so me obiskali v spanju. Zgradi jo in prišli bodo."
Ojej.
Zadnji del je ubijalski. Čisto blizu smo.
Kako dolgo smo tu?
Mislim, da kakšnih 20 minut.
Spominja na grad iz Disneyjevega filma, ne?
Prideš, dvigneš dvižni most.
Čudno se počutim.
-Ljubi bog! -Vau!
Voda teče iz tiste zgradbe.
Zelo visoko.
To mi sploh ni všeč. Tebi?
Navdih za izgradnjo
so dobili pred dobrimi 250 leti,
ko je mladenka rekla, da je ozdravela od gluhosti,
ko je videla devico Marijo na skali v dolini.
Okoli tega so nato zgradili cerkev.
To se vidi za oltarjem.
Drugačno je, ne? Ni kot kaka evropska katedrala.
Bolj je bleščeča.
Ja, fino je.
Pot nazaj traja dlje, kot smo mislili.
Izvedeli smo, da je na cesti plaz.
Glede plazu, lahko pridemo mimo avtov,
in naprej, toda ali je cesta zelo zahtevna?
Zjutraj je bila polna kamenja. Danes zjutraj.
Neki voznik se je pripeljal.
Zapeljal je na kamen in razneslo mu je gumo.
Kaj misliš, Charley? Jaz predlagam tisto smer.
Strinjam se.
Pa smo spet tam.
Peljemo se v temi in dežju. Ta cesta je nora.
Obupna je.
Ta je bil velik.
Madona, stari!
Tu je klinčevo. Plaz se je najbrž sprožil tu.
Navpični prepadi ob cesti.
Ja.
Gotovo je bilo tu.
Glej, kako dežuje.
Lije kot iz škafa.
V obraz me biča.
-Kot iglice, ne? -Tako je.
Na desni je stožec. Stožec.
Kristus, kaj počnemo?
Res je noro.
-Vau! -Kristus!
Si predstavljaš, da se pelješ, naenkrat pa bum?
Ogromen...
Kamen je očitno bil velik, da je naredil takšno škodo.
Nisem ga videl.
-Ne, ne. -Je bil še v avtu?
Ne.
To si moramo zapomniti.
Tega večera v Kolumbiji ne bom pozabil.
Ne.
Bilo je noro. Vmes je lilo kot iz škafa.
V enem ovinku bi skoraj padel.
DNEVNIŠKI ZAPIS
Bilo je ozko, jaz pa sem zaviral.
Ojej.
Žalosten sem, ko gledam
svoj motor na tovornjaku.
Zelo sem utrujen. Poslovil se bom. Lahko noč!
PASTO, KOLUMBIJA
DNEVNIŠKI ZAPIS
Dobro jutro, družba. Dobro jutro iz Kolumbije.
Neverjetno, ne?
Tam je velik mestni trg.
Potovanje je postalo nekakšna žival.
Rahlo nam uhaja izpod nadzora.
Skušamo ohraniti nadzor, a nam ne uspeva.
Danes bo pomemben dan.
Russ je riviana dal na trajekt in se nam spet pridružil.
Nocoj moramo ujeti ladjo, ki ob šestih izpluje iz Buenaventure.
Najprej moramo priti do tja z letalom.
KOLUMBIJA, EKVADOR
Vidva sta tu.
Če zamudimo ta let, nocoj ne gremo nikamor.
PRIJAVA
Prispeli smo na letališče, kjer nas je presenetila megla.
Vse naokoli je megleno.
Letalo bo vzletelo šele, ko se megla dvigne.
-Ne bo vzletel. -Ne more.
V Caliju ne bo vzletel, dokler tu ne bo jasno.
In to...
-Morajo videti... -Stezo.
-Si slišal? -Prosim?
-Letališče je zaprto zaradi megle. -Pregosta je.
Ja.
Imeli bomo zamudo, kar pomeni, da bomo morda zamudili ladjo.
TRI URE DO IZPLUTJA LADJE
Z asfalta se dviga para.
Maloprej je deževalo.
To ni niti polovica naše opreme.
Morali bomo počakati.
DVE URI DO IZPLUTJA
Je bil pilot?
Ja. Toda ne zaradi megle, temveč zaradi teže opreme.
Pravi, da je pretežka. Tehta 600 kg.
S kakšno težo bi bil zadovoljen? 400? 500?
400, 300.
URA IN POL DO IZPLUTJA LADJE
To letališče je zdaj odprto.
Tu se je megla dvignila.
Lahko vidite.
Je pa zdaj zaradi megle zaprto letališče v Buenaventuri.
Odločili smo se. Fanta bosta šla naprej
in čakala na letalu.
Imamo zamudo,
oprema je pretežka za letalo,
zdaj pa bodo še s psi preverili prtljago.
Policija in psi, ki iščejo mamila,
bodo še zadnjič preverili torbe in vse.
Torej iščejo mamila, alkohol, vse, kar ne sme biti tam.
Prepovedane snovi.
Psi so prevohali prtljago. Ničesar niso našli.
Toda še vedno ne moremo vzleteti zaradi megle na cilju.
Odločili smo se naložiti opremo. Bomo videli, če bo šlo.
Nisem si predstavljal, da bo takole.
Tovornega letala
si ne predstavljate tako, ne?
S Charleyjem sva na enem letalu s tremi motorji,
Russ, David in ekipa pa bodo na drugem letalu z opremo.
-To je... -Kje sediva?
Sta spredaj sedeža?
-Zadaj sta dva. -Pardon.
Zato je letalo le za dva potnika.
-Že vidim. -Samo dva sedeža sta. Ja.
Kako čudno bo, ko bomo vzleteli?
Pred nama bodo trije motorji, ki lahko zdrsnejo dol.
Boš ti...
Boš ti stevard ali naj bom jaz?
Lahko si razdeliva. Bi?
Bi jaz...
Imam obleko.
-Tam se lahko preoblečem. -Prav.
ENA URA DO IZPLUTJA
Na dveh letalih smo.
Na cilju je še vedno megla,
tako da smo obtičali na stezi.
Mogoče bomo zamudili ladjo.
Prevedla Nena Lubej Artnak