HOSSZÚ MOTOROZÁS FELFELÉ
Huszonegyezer km és 13 ország vár ránk ezen a motoros túrán.
Ushuaiából indulunk, Argentína és Chile között szlalomozunk az Atacama-sivatagig,
majd következik La Paz és a Titicaca-tó,
aztán az Andok mentén elrobogunk Kolumbiáig, átkelünk Panamán,
Közép-Amerikán és Mexikón, hogy 100 nap múlva megérkezzünk Los Angelesbe.
RENDEZŐ - PRODUCER
Felszereljük a fiúkat kamerával,
és mikrofonnal ellátott kamerát teszünk a bukósisakjukra,
hogy felvegyék a motorozást.
Ez egy út? Egek!
RENDEZŐ - PRODUCER
Egy operatőr, Claudio is motoron megy velük.
Russ és én két elektromos autóval kísérjük őket,
a másik operatőrrel, Jimmyvel.
Anthony és Taylor a logisztikában segítenek.
Mi a kocsiból filmezzük őket,
és a határokon találkozunk,
egyébként a motorosok végig magukban lesznek.
14 756 KILOMÉTER LOS ANGELESIG
Ecuador, atyáim földje.
Teljesen más, mint Peru, igaz?
Teljesen.
Ecuadort mindenki klassz helynek tartja.
- Igen. - Egy icipici ország.
Aha.
Csupán négy-öt napot töltünk itt, de már alig várom,
hogy megismerhessek egy újabb országot.
Csodás érzés bejárni a világot.
Négy-öt nap múlva áthajtunk Kolumbiába.
Minden remekül alakul.
Szétválik a csapatunk egy kis időre.
Csak néhányan megyünk Kolumbiába.
De így is jó buli lesz.
Már most megkedveltem ezt a helyet.
Mivel a Darien-rés elvágja az utat Közép-Amerika felé,
a dzsipeket át kell szállítani komppal Esmeraldasból Panamába.
DARIEN-RÉS
Mi, amíg tudunk, motorral robogunk át Ecuadoron és Kolumbián.
KOLUMBIA - PANAMAVÁROS
- Igen, látjátok. - Messziről látszik.
- Igen. - Aha.
Ecuador legnagyobb városa Guayaquil.
Igazi művészváros-hangulata van.
Ezek mind galériák, tele bohém művészek alkotásaival.
- Ez király. - Igen.
- Hola! Helló! - Ja, király.
- Ezt nézzétek! - Aha.
Ez vicces. Annyira az agyamra ment a motor töltése,
hogy rögtön kiszúrtam a konnektort ezen a fura festményen.
- Egy gyors fotót! Várnak. - Jó.
- Nagyon köszi. - Nincs mit, haver.
A Csillagok háborújában játszott!
Honnan tudják?
Kész tömeg gyűlt össze azokból...
- Talán... - ...akik tudják, hogy itt vagyunk.
Itt pompás a kávé.
Dulce de tres leches.
Nem simán dulce de leche, hanem dulce de tres leches!
HELYI SZERVEZŐ
Viccelsz? Kérek egyet.
Oké, tripla leche.
Közelíts rá!
Fincsi?
Tripla. Szóval bumm, bumm, bumm!
Elképesztő. Finom sütik.
Igen.
Jaj nekem!
Hogy fogunk innen kijutni?
Az üvegen keresztül csinálja.
Utat kérek! Utat!
Odamegyek. Álljanak sorba! Itt útban vagyunk.
Egek, mekkora sor!
- Szia! Hogy vagy? - Légyszi, csinálj így!
Nézzetek ide!
Tudja, mit akar.
- Kösz. - Szeretem, ha irányítanak.
- Helló! - Ez igen!
Ő Obi-Wan. A legnagyobb hős a világon.
Itt van! Azta!
Így ni! Most ide! Nézd!
Kösz, haver. Köszi.
Imádunk!
Kösz, srácok. Köszi.
Ez elég durva volt, Ewan.
Király vagy, jól bírtad.
Tudom, hogy ez kicsit terhes lehet.
Ez az egész. De bearanyoztad a napjukat.
Kész őrület,
hogy letámadott ez a nagy Csillagok háborúja-rajongóklub!
Atyavilág, ilyet még nem éltem!
Őrületes volt.
Ugyanakkor...
Jó érzés volt boldoggá tenni őket. Jó móka volt.
Saját sávunk van!
Mint egy minigolfpálya útja.
Nem olyan?
Csúcs!
Ezt oldalról kerülöm meg.
Míg mi itt élvezkedünk, a csapat átszáguld Ecuadoron,
hogy odaérjen a kikötőbe.
Hosszú út vár ránk,
és szükségünk lesz vontatásos töltésre.
Szép kis időbe fog telleni, mert ez a főút végig egysávos.
Most haladtunk el egy elképesztő motortemető mellett.
Még sosem láttam ilyet.
Itt minden van.
Azért jó lassabban menni, mert úgy módunk nyílik
bepillantani Ecuador életébe.
Van itt minden. Ennek az egyetlen útnak a mentén.
Banánültetvények, sőt még egy abszurd vidámpark is.
Nagyon bizarr.
Elég jól megismerjük ezen az úton az ecuadori kultúrát.
Mivel mi egyenesen észak felé tartunk,
előbb szeltük át az Egyenlítőt, mint a srácok.
Igazából nem sokat veszítettek.
Elég kiábrándító ahhoz képest,
amilyen Afrikában volt a Hosszú motorozás lefelé-ben.
Ott egy nagy tábla jelezte az Egyenlítőt.
Ez itt nem több egy falfirkánál.
De valaki...
ráírta erre a fura reklámtáblára ezt.
Gondolom, ez a nulla fok, meg a hosszúsági fok vagy ilyesmi.
Legalább tudjuk, hogy jó helyen járunk.
A Hosszú motorozás felfelé során most léptük át az Egyenlítőt.
Minden bizonnyal hamarabb, mint a fiúk.
Én csak 97%-on vagyok, Charley persze 100%-on van.
A töltéstől függetlenül.
Az esőerdő előtt megállunk a nyugati parton Montecristiben,
egy híres kalaptípus szülővárosában.
Ma elmegyünk és veszünk magunknak panamakalapot.
A neve ellenére valószínűleg itt, Ecuadorban született ez a kalaptípus.
VIDEONAPLÓ
Igazából ecuadorkalapnak vagy montecristikalapnak kellene hívni.
Szerintem... ebből az anyagból készül a panamakalap.
Igen, ez lesz az.
KALAPGYÁR
- Hola! - Hola!
- Ewan vagyok. Ő Charley. - Örvendek.
- Tyűha! - Hola!
- Kézzel szövik? - Sí.
Kézzel?
Nézzék meg a szövés mintázatát!
Elképesztő.
Azt hittem, géppel készítik.
Nem gondoltam, hogy kézzel készül.
Mennyi időt vesz igénybe egy ilyen kalap elkészítése?
Némelyiké egy hónapot is.
- Egy hónapot? - Igen.
Egy hónapot?
Ebből az anyagból készül.
HELYI SZERVEZŐ
Ezekből a pálmákból.
A leveleket először főzik, majd szárítják és csíkokra vágják.
Minél finomabb a szál, annál puhább lesz a kalap.
Ez elég széles, ezen jól látszik a szövés textúrája.
Aztán itt van ez. Idenézzenek!
Te jó ég, milyen puha!
Mintha selyemből lenne.
Nem elképesztő?
Már csak az a kérdés, milyen formájút válasszak.
Egy ilyen csodás kalap akár 2000 dollárba is kerülhet.
Ez 15 nap alatt készült el.
Ez pedig... egy hónap alatt.
Nem, inkább a kisebb karimájút.
De hova tegyük a motoron?
Nos...
A kalapokat fel lehet tekerni a szállításhoz.
- Ennél maradok. - Jól áll, Charley.
Én ezt választom. Az enyém csak 80 dollár.
Menő, igaz?
Gracias.
El kell érnünk a kompot,
de ezen az úton muszáj ezt-azt megnéznünk.
Kakaó?
Igen, ez kakaó.
Ebből készül a csoki.
Ez itt nyers, az száraz.
Erősebb is az illata.
ÜZEMVEZETŐ
Ez nagyon érdekes.
Nézze!
Szét kell törni?
Feltörve nagyon erős illata van.
Olyan, mint a sűrű étcsokoládé.
Könnyen szétmorzsolható. Nézzék!
Ez a kakaó vagy kakaóbab itt terem errefelé?
Ez egy családi vállalkozás:
négy fivér gyűjti be a kakaóbabot.
Összeszedik a kistermelőktől,
aztán kiszárítják,
és eladják a kereskedőknek exportra.
A kakaó alapvető termék Ecuadorban? Fontos?
Igen.
A gazdaság fő hajtóereje.
Folytatjuk utunkat a part menti esőerdő felé,
amelyben nagy károkat okozott a kiterjedt erdőirtás.
Míg a perui Cool Earth szervezet az erdőirtás visszaszorításán fáradozik,
annak a volt New York-i üzletembernek, akihez most megyünk,
az újraerdősítés a célja.
JAMA-COAQUE TÁJVÉDELMI KÖRZET
Lefelé gurulunk.
Még 19 km-t kell megtennünk addig a tájvédelmi körzetig,
ahol igyekszenek megújítani a part menti esőerdőt.
A motorokat a helyi polgármesternél hagyjuk.
Megengedte, hogy leparkoljunk nála.
És ott fel is tölthetjük a motorokat. Máshol nem is tudnánk.
Utána pedig továbbmegyünk...
Itt egy öreg foltos kutyuska! Nézzenek oda! Egy nagy kutyuli.
A nagy, foltos kutyuska.
Továbbmegyünk az esőerdőbe.
Micsoda hely! Itt élni! Atyaég!
Hogy vagytok?
- Örülök, hogy itt vagytok. - Hát még mi!
HARMADIK ÉVEZRED SZÖVETSÉG
Kösz, hogy eljöttetek.
Igazából senki sem ismeri ezt a part menti régiót.
Errefelé főként a marhatenyésztés miatt irtották az erdőt.
Hűha!
Ha körülnéztek, látjátok.
Ott van egy kis erdős rész, és ezt a sok tisztást a marhák miatt hozták létre.
Ha jól tudom, az amazonasi esőerdőnek 25-30%-át irtották ki,
ennek viszont a 98%-át.
Az a jó, hogy ha hagyjuk, hogy az erdő visszafoglalja a helyét,
- az megteszi. - Aha.
Mi 2007-ben jöttünk ide.
Körülnéztünk Ecuadorban, hogy hol valósíthatnánk meg ezt a projektet.
Találkoztunk egy sráccal, aki mesélt az apja birtokáról.
Eljöttünk vele megnézni,
és gyakorlatilag aznap megszületett az alapítványunk.
A csapatunk 10-12 emberből állt. Két héten át, minden egyes nap,
növényeket ültettünk.
Ezt három éven keresztül évente egyszer megismételtük,
aztán abbahagytuk az ültetést.
Utána már csak kísérnünk kellett a természet újjáéledését.
Hat évvel ezelőtt kopár marhalegelő volt itt.
- Itt? - Szédületes.
Mindez hat év alatt alakult ki.
- Hihetetlen. - Nehéz elhinni.
Döbbenetes.
Ezek hat éve még nem voltak itt. Tán még magonc formájában sem.
- Maguktól nőttek. - Milyen magasak!
Muszáj gyorsan nőniük.
Igen, szükségük van a fényre.
Ez egy fiatal erdő.
- Most alakul ki. - Aha.
Tyűha! Csodás. Szép munka! Lenyűgöző.
Jerry létrehozott a társaival egy alapítványt a földek felvásárlására
és az újraerdősítésre.
Mekkora terület az, ami a tiétek?
Úgy 650 hektár, szinte az egész hegyoldal. Szóval nagy terület.
- El lehet tévedni benne. - Ja.
Csodás, hogy Jerry hátat fordított New Yorknak,
hogy itt segítsen megvédeni ezt az erdőt.
Ez egy nagyszerű fürdőhely.
Olyan kristálytiszta a vize, hogy inni lehet belőle.
Mesés.
Kerültetek összetűzésbe olyanokkal, akik fát akartak lopni innen,
vagy nem?
Eleinte folyamatosan zümmögtek a fűrészek mindenütt.
Voltak feszült pillanatok. Az emberek fel voltak fegyverkezve,
az ósdi puskáikkal, én meg megjelentem
a bozótvágó késemmel, aztán beszédbe elegyedtünk egymással.
Elmondtam, mit szeretnénk itt megvalósítani.
Aztán, tudod,
lassan, de biztosan, ahogy terjeszkedtünk,
munkát is tudtunk adni sokaknak, akik korábban kivágták a fákat.
Már 12 éve vagyunk itt,
és most már mindenki tudja, hogy ide tartozunk, ebbe a közösségbe.
Megtudtuk, hogy Ecuador az egyik legnagyobb biodiverzitású ország:
itt él a világ emlősfajainak 10%-a és a madarak 15%-a.
Ott van pár majom.
- Tényleg. - Aha.
Ezek bőgőmajmok.
- Aha. - Még nem sokat láttunk.
Mi ez a zaj?
- A bőgőmajmok. - Aha.
- Az a családja. - Úristen!
Öt különböző falka él errefelé, és így kommunikálnak egymással.
Gyakorlatilag így közlik egymással, kinek hol van a területe.
Hallani fogjátok, ahogy ez is felordít, meg ez is,
meg ez is.
Ő egyedül van.
Néha egy-egy magányos majom is bőg,
amikor élelem után kutat.
Csodaszép.
Ahogy eléd terül ez a sűrű erdő.
Gyönyörű, igaz?
Mára mindebből már semmi sem lenne a projektünk nélkül.
Tényleg?
Bámulatos. Szuper, csodás.
Ez itt a bambuszház.
- Jó. - Klassz.
Csodaszép, gyönyörű.
- Ha ennétek... - Örömmel.
- Igen. - Sziasztok!
- Sziasztok! Mizújs?
- Szia! - Jaj, bocsi!
Ez itt... itt van egy madármegfigyelő hely.
Ez egy guvatgém, és így néz ki, amikor repül.
Milyen apró a szeme.
Igen.
Viszont ha széttárja a szárnyát, az olyan,
mint két hatalmas szem, messze egymástól.
NATALIE - TANULÓ ANNIE - MADARÁSZ
- Ekkora a szárnyfesztávolsága. - Így védekezik?
Így védekezik, igaz? Hogy elijessze a ragadozókat.
Gondolom.
A természet szerelmesei odavannak az ilyen madarakért,
és ez jól jön Jerrynek az alapítvány fenntartásához.
Milyen klassz dolog, hogy nagy pénzeket keresel,
aztán a New York-i pénzvilág szöges ellentéteként fogod magad és úgy döntesz:
"Nem, én inkább ezt fogom csinálni." Ez annyira király.
Ismertek madaras viccet?
MADARÁSZ
- Vannak jó madaras viccek? - Jó ég!
Biztos van. Na, mondjatok egyet!
Én tudok egyet.
Egy kacsa bemegy egy gyógyszertárba, vagy mondjuk egy drogériába,
odamegy a patikushoz és azt mondja: "Tud adni valamit...
Van valamije cserepes ajakra?"
Mire ő: "Igen, itt egy ajakbalzsam."
A kacsa azt mondja: "Oké, elviszem." Mire a patikus: "2,55 font lesz."
Mire a kacsa: "Ne nézzen már engem madárnak!"
Ez madaras vicc, nem?
Ez jó. Ja. Ez ott van.
Csodás hangjai voltak az erdőnek éjszaka.
Ha madár lennék és választhatnék,
hogy milyen madár legyek, én kolibri szeretnék lenni.
- Csúcs volt. Nem akarok elmenni. - Csodás volt.
- Jerry, kösz mindent. - Vigyázz magadra!
- Jó motorozást! - Még találkozunk.
Igen.
Fantasztikus. Micsoda hely! Micsoda gyönyörű hely!
Talán ez volt eddig a túránk csúcspontja:
az esőerdőben töltött éjszaka.
Imádtam. Jó volt szúnyogháló alatt aludni,
és hallgatni az esőerdő esti neszeit.
A bogarakat és a majmokat, ahogy rikoltoznak és bőgnek.
Úgy éreztem...
ez az itt töltött éjszaka
már magában elég ok lett volna erre a túrára.
Olyan nagyszerű ez az egész.
Hihetetlenül bírom Charley Boormant
és a csapat többi tagját.
Szédületes élmény újra együtt túrázni velük,
ráadásul ilyen csodás elektromos motorokkal.
Szerencsés vagyok. Nagyon szerencsés ember vagyok.
Russnak időben kell végeznie a kikötőben a papírokkal,
hogy kompra tudják rakni a kocsikat.
Nyolcvan kilométerre vagyunk Esmeraldastól.
Nem akarom kísérteni a sorsot, de sokat haladtunk,
nagy utat tettünk meg.
Remélem, a fiúk jól megvannak.
Legközelebb a kolumbiai határnál fogunk találkozni velük.
Remélem, minden oké velük, mert egész nap nem hallottunk róluk.
Indulhatunk?
- Az enyém 98-on áll. - Csodás!
Megint hegynek felfelé megyünk, 2000 méter magasra,
úgyhogy hidegebb lesz, ráadásul ott most esik az eső.
Annyi húzós szitun vagyunk már túl, hogy ez meg sem kottyan.
Meleg vagy hideg: egyre megy. Mi sosem hőbörgünk.
Persze azok, akik minden részt láttak eddig,
tudják, hogy ez nem fedi teljesen a valóságot.
Atyavilág! Micsoda túra! Machu Picchu, Ushuaia, Tierra del Fuego,
Patagónia, Argentína, Chile, Bolívia, Peru, Peru, Peru. Micsoda utazás!
És most Ecuador, és hamarosan Kolumbia.
Megint hegymenet.
Vissza a hegyekbe.
A tengerpartot akarom! És meleget!
Úristen!
Ezt meg kell előznünk.
Beragadtunk a tartálykocsi mögé.
Ó, be fogsz ragadni, ott fogsz ragadni!
Ne tedd! Ne gyere ki! Ne csináld!
- Ne csináld! - Ne!
Nagy vagy.
Ewan! Úristen!
Ewan!
Épp ott voltam...
mellette, amikor előzni kezdett.
Ki kellett rántanom oldalra.
Atyaég!
Rosszul is végződhetett volna. Mindkettőnket felboríthatott volna.
Jó pár száz kilométert tettünk meg Ecuadorban,
de végre ideértünk a kikötőbe.
Megcsináltuk!
Az a terv, hogy az összes kocsit átszállíttatjuk komppal Panamába,
és így kikerüljük a Darien-rést.
Most utánajárunk,
hogy sikerült-e helyet foglalnunk a kocsiknak a hajón.
ESMERALDAS KIKÖTŐ
El kell juttatnunk a kocsikat Panamába.
Ezek nagyon különleges autók:
elektromos dzsipek, ráadásul mintadarabok.
Itt szeretnénk feltenni őket a kompra.
Itt? Esmeraldasban?
Igen.
Milyen autók ezek?
A márkanevük Rivian.
ÜGYINTÉZŐ
Biztos benne, hogy az a komp innen indul? Az Esmeraldas kikötőből?
Nos, remélem.
Vagyis igen, nekünk legalábbis ezt mondták, de...
Oké.
Egy pillanat! Megkérdezek valakit.
- Daríót? - Daríót.
Az a gáz, hogy amikor tegnap ránéztem erre,
nem írta, hogy a komp megáll itt.
És most még ön is bizonytalan.
Ezért csodálkozom.
E szerint nem áll meg itt.
Az nagy baj lenne.
"Myshippingtracker-pont-com-vessels."
Ez lenne a kompunk.
A Pluto Panamából 14-én ér ide, igaz?
Ez a komp heti egyszer jön.
Csak egy órán át lesz a kikötőben.
Egy óránk lesz a papírok elintézésére.
Igen, de az a baj, hogy az több időt...
- vesz igénybe. - Igen?
- Igen, mert... - Normál esetben ez egy egyszerű ügymenet?
Az a helyzet, hogy rengeteg kérvényt kell kitölteniük,
és az összes papírmunkával végezni kell
a komp indulásáig.
Ez érdekes volt, de legalább megtalálták a rendszerben a kompunkat.
Eddig ugyanis én nem láttam, hogy megállna itt.
Kezdtem kicsit ideges lenni.
Csak egy órán át tartózkodik itt, aztán megy tovább.
Az a helyzet, hogy ha nem sikerül elintéznünk a papírokat,
a komp nem fog megvárni.
És ha nem áll meg Panamában? Rajta lesz minden felszerelésünk.
Bár mosolygok, ez a kompozás most elég zűrös.
Az most nagyon nem hiányozna,
ha Ewannek és Charley-nak valami gondja akadna.
Így, hogy szétváltunk,
nehezen tudnánk eljutni hozzájuk.
Az szépen áthúzná a terveinket.
Oké, tényleg semmit sem látok.
Mintha víz alatt lennénk.
Reggel szétizzadtuk a gatyánkat, és most majd' megfagyunk benne.
És ez egy elég húzós útszakasz a határig.
Ezt nézd!
Oké, ez elég ijesztő.
Semmit sem látok.
Minden esőcsepp egy tűszúrás.
Kész téboly.
Atyaég, de utálom ezt! Csúszós aszfalton,
bőrig ázva, hegyről lefelé, sűrű forgalomban, hatalmas kamionok között.
Csak érjünk oda anélkül, hogy bárkinek...
Én 66%-on vagyok.
Mi baja lehet a motoromnak?
- Nem tudom. - Ez fura.
Szent ég!
Kerékcsikorgást hallottam.
"VIGYÁZAT - FÖLDCSUSZAMLÁS"
Csodás felvezető vagy, Charley.
Ó, ember!
Megvagy?
Minden oké. És nálad?
Nincs vész. Mondjuk egy forró csoki jól jönne.
No meg egy ágy. És a motorok feltöltése.
Tölteni és venni egy jó fürdőt.
Hihetetlen, hogy holnap Kolumbiában leszünk.
Új ország jön, ez itt utolsó napunk.
Kár, mert nagyon jó volt.
Már épp kezdtem megszeretni.
Hamarosan Kolumbiában leszünk,
gyakorlatilag Dél-Amerika tetején.
Emlékszem, az első napokban, ahogy motoroztunk,
olyan távolinak tűnt még ez a hely.
Elképzelhetetlen volt.
Most meg már majdnem ott vagyunk. Nyolc kilométerre van a kolumbiai határ.
Charley, rendetlenkedik a motorom.
Mi van vele?
Azt írja, nem áll készen.
VÁRJ - NEM ÁLL KÉSZEN
Nem tudom beindítani.
Oké, kikapcsoltam.
Ne! "Várj, nem áll készen." Nézd!
Nos, legrosszabb esetben a szoftverrel lesz gond.
- Láttad, hogy szikrázott? - Igen.
Nézzük meg, mielőtt mindent visszateszünk!
Igen. Nem. Igen. Nem. Igen.
Nem.
Rossz előérzetem van.
Gondolkodjunk!
A VONALBAN A HARLEY-DAVIDSON KÉPVISELŐJE
Épp tesztelünk valamit, úgyhogy ne aggódjatok,
rajta vagyunk az ügyön.
Hamarosan kiderül, hogy jó úton járunk-e. Valószínűleg meg tudjuk javítani. Oké?
Oké, várj! Tudod tartani egy kicsit?
Fiúk, Rachel van a vonal túloldalán.
Oké, Rachel, folytasd!
RACHEL TELEFONON
Oké. Jól van fiúk, együtt dolgozunk
a Milwaukee-ban lévő mérnökökkel.
Azt gondoljuk, hogy a hatótávolságot megnövelő kalibrálás
okozza a gondot.
Aha.
Jelenleg úgy tűnik, az lehet az oka, hogy a szoftver lezárt.
Oké.
Megjavítható úgy, hogy rádugjuk egy számítógépre és újraindítjuk?
Nem.
Most... le kell állítani a motort.
Azt kell eldöntenetek, hogy a motort cseréljük le,
- vagy az akkumulátort? - Van értelme?
Hadd emésszük meg előbb ezt a hírt, aztán eldöntjük, mi legyen! Jó?
- Bocs a rossz hírek miatt. Sziasztok! - Szia!
Nem akarok a motorom nélkül menni Kolumbiába. Az olyan lenne...
Nem. Az nem lenne jó buli.
Az akkumulátorkezelő egység bekrepált a szoftverfrissítéskor.
Ez még a tömeggyártás előtti verzió, a rendelt szoftverkonfigurációval.
A Harley-Davidson mérnökei szerint könnyebb kicserélni az egész akkumulátort,
mint az akkumulátorkezelő egységet.
Most megpróbálunk keríteni egy teherautót, hogy feltegyük rá a motort,
és elszállíttassuk Panamába, ahol reményeink szerint
lesz olyan szerelő, aki meg tudja javítani.
Az az őrült tervünk, hogy Pastóból átrepülünk
Buenaventurába,
majd továbbhajózunk Bahía Solanóba.
Ott ismét repülőre ülünk, és a Darien-rés fölött
átrepülünk Panamavárosba.
PANAMAVÁROS KOLUMBIA
Oké. Egy, két hár'.
A kolumbiai szakasz nagy részét úgysem motorral tesszük meg.
Megyünk repülővel, hajóval, majd újabb repülővel,
és a motorokat is átrepítjük Panamába.
Úgyhogy gyerünk, csináljuk!
Juttassuk a mocikat mihamarabb Panamába, hogy megjavítsák.
Én Claudio motorjával megyek, ő meg felül mögém.
Oké, ez most nagy pillanat lesz a számomra.
- Nagy pillanat. - Készen állsz?
És rajta!
Micsoda vadmacska! És a váltó se rosszacska!
- Ez jó volt! - Kösz!
Irány a határ és Kolumbia!
Még mindig veled vagyok, Charley.
Kitartok melletted jóban-rosszban.
Kíváncsi vagyok Kolumbiára.
Az az érzésem, elég színes ország lesz. Úgy érzem.
Biztos ez a határ.
Itt lennénk.
ECUADOR / KOLUMBIA HATÁRÁTKELŐ
Régóta érdekel Kolumbia.
Ötven évig tartó polgárháború.
Az országot nyomorba döntő drogkartellek.
De az ország most végre fejlődik és nyit kifelé,
úgyhogy különleges dolog mostanság itt járni.
Érdekes hely ez a Kolumbia.
Medellín, az egyik legbiztonságosabb város,
nemrég még a gyilkosságok fővárosa volt. Úgy tíz évvel ezelőtt.
Nem volt ajánlatos odautazni.
Olyan helyekre is ellátogatunk,
például Buenaventurába,
amelyekre azt mondták, jobb lenne, ha elkerülnénk.
Nem akartuk kihagyni Kolumbiát. Egyikünk sem.
Csak engedjenek be!
A kolumbiai vámosok nem akartak beengedni.
HELYI SZERVEZŐ
Azt mondták: "Várniuk kell holnapig, amíg ideér az a tisztviselő,
aki a felszerelések átvizsgálásáért felel."
Mire én: "Kérem, el kell érnünk egy kora reggeli repülőt."
Akkor Maxim bejött, és azt mondta: "Ön nem Csillagok háborúja-rajongó?"
"De igen."
"Tudja, ki ücsörög odakint?"
"Nem."
"Obi-Wan Kenobi." Ding!
És aztán?
Erre ő: "Oké. Bumm! Csattant a pecsét."
Kolumbiában vagyunk!
Kolumbia. Kolumbia!
Tyű! Ez csodás!
Egy vadiúj világ!
Egyértelműen más az építészete, igaz?
Ott a tengerimalac.
- Atyaég! Ez igen! - Na ja. Elvégre ez itt...
Errefelé nagyon népszerű a tengerimalac.
Azt nézd jobbra!
Úristen!
Gyere be és egyél meg minket!
Kinek jutna eszébe?
Odabent várnak a kinyuvasztott társai.
Néhány angol hentesüzletben is látni ilyet.
A mi hentesboltunk mellett is van egy tehén.
De az nincs felöltöztetve ruhába, és nem mosolyog rád csalogatva,
hogy: "Hé, én tengerimalac vagyok. Edd meg a rokonaimat!"
Nem jó érzés így követni a motoromat.
- Elég lehangoló. Úristen! - Nem túl...
- Nem jó, mi? - Egyáltalán nem.
A mai éjszakát Pastóban töltjük.
De előtte megnézzük azt a közeli templomot, amit annyira ajánlottak.
Ezzel a kabinos felvonóval megyünk a templomhoz.
Szent ég, milyen magasan vagyunk!
Ez elég félelmetes. Atyaég, odanézz!
Elképesztő.
Miért építették oda lentre?
Gőzöm sincs.
LAS LAJAS BAZILIKA KOLUMBIA
Ez a különleges templom egyszerűen varázslatos.
A neve: Las Lajas bazilika.
- "Építek egy templomot itt lent." - "Itt lent."
"Nem építenéd meg itt lent, haver?"
"Egyik este megjelent álmomban. Építsd meg és jönni fognak!"
A mindenit!
Ez az utolsó szakasz elég gyilkos. Olyan közel vagyunk!
Mennyi ideig tartott?
Szerintem úgy 20 perc volt az út.
Kicsit olyan, mint egy Disney-kastély, nem?
Átjössz, és felhúzod magad mögött a felvonóhidat.
Hú, ez de rossz érzés!
- Szent ég! - Tyűha!
Nézd! Az épület alatt folyik át a víz.
Ez őrült magas.
Én ezt nem bírom. Hát te?
A templom megépítését
egy 250 évvel ezelőtti esemény ihlette,
amikor egy fiatal lány meggyógyult a süketségéből,
miután látta Szűz Máriát a völgy egyik szikláján.
A jelenés helyszínére építették a templomot.
Ott látszik a szikla az oltár mögött.
Nagyon más, igaz? Nem olyan, mint az európai katedrálisok.
Több benne a csillogás.
Igen, csodaszép.
A tervezettnél később tudtunk indulni.
Ráadásul földcsuszamlás volt az előttünk lévő úton.
Kérdés, hogy a földcsuszamlás ellenére ki tudjuk-e kerülni a kocsikat,
és előre tudunk-e menni, vagy járhatatlan az út?
Reggel még tele volt szikladarabokkal. Ma reggel.
Jött az egyik sofőr és...
Az egyik kő kilyukasztotta a kerekét, ami kidurrant.
Mi legyen, Charley? Szerintem arra kellene mennünk.
Szerintem is.
Megint így jártunk:
sötétben és esőben megyünk egy ilyen veszélyes úton.
Kész káosz.
Ez nagy volt.
Úristen!
Ez borzalmas. Itt lehetett a földcsuszamlás.
Az utat függőleges szakadék szegélyezi.
Ja.
Tutira itt történt.
Nézd, hogy esik!
Borzalmas ez az eső.
Az arcomba vág.
- Mintha tűvel szurkálnának. - Igen.
Ott egy jelzőbója jobb oldalon. Egy bója.
Atyaég, mit művelünk?
Ez tényleg kész őrület.
- Azta! - Jézusom!
Milyen lehet az, hogy mész, és egyszer csak bumm?
De durva!
Elég nagy szikladarabnak kellett lennie, hogy így összetörje.
Nem láttam a követ.
- Én sem. - Nem volt ott a kocsin, ugye?
Nem.
Ez emlékezetes lesz.
Sosem fogom elfelejteni ezt az éjszakát.
Nem bizony.
Durva volt. Egyszer csak szakadni kezdett az eső.
Az egyik kanyarban azt hittem, tényleg kicsúszok...
VIDEONAPLÓ
...mert nagyon szűk volt, én meg fékeztem.
Atyavilág!
A mocim meg ott van kint egy teherautó platóján.
Ettől olyan szomorú leszek.
Na jó, nagyon elfáradtam, úgyhogy elköszönök. Jó éjt!
KOLUMBIA
VIDEONAPLÓ
Jó reggelt mindenkinek! Innen, Kolumbiából.
Hihetetlen, igaz?
Itt van egy nagy tér.
Ez a túra önálló életre kelt.
Szép lassan kisiklott a kezünk közül az irányítás,
és bár igyekszünk kontroll alatt tartani, nem megy.
Nagy nap a mai.
Russ felrakta a dzsipeket a kompra, és csatlakozott hozzánk.
El kell érnünk a hajót, ami este hatkor indul Buenaventurából.
Ahhoz pedig el kell jutnunk odáig repülővel.
KOLUMBIA - ECUADOR
Ti ezzel jöttök.
Kicsit sem nyomasztó. Ha lekéssük a gépet, ott ragadunk estére.
UTASFELVÉTEL
Ideérünk, erre nézzék, micsoda sűrű köd fogad!
Minden csupa köd.
Addig nem szállhatunk fel, amíg fel nem oszlik a köd.
- Nem fog... - Nem tud...
Addig nem fog felszállni Caliból, amíg itt köd van.
És az...
- Látniuk kell... - A kifutópályát.
- Hallottad, Ewan? - Mit?
- A reptér bezárt a köd miatt. - Túl nagy a köd.
Igen.
Késni fogunk, és így lehet, hogy nem érjük el a hajót.
3 ÓRÁVAL A HAJÓ INDULÁSA ELŐTT
Gőzölög az aszfalt.
Pár perce esett az eső.
Még a fele cuccunk sincs itt.
Csak ülünk és várunk.
2 ÓRÁVAL A HAJÓ INDULÁSA ELŐTT
A pilóta volt az?
Igen, de nem a köd, hanem a csomagok miatt hívott.
Azt mondja, hogy túl nagy a csomagok súlya. Hatszáz kilogramm.
Mennyi lenne az ideális súly? Négyszáz? Ötszáz?
Négyszáz, háromszáz.
MÁSFÉL ÓRÁVAL A HAJÓ INDULÁSA ELŐTT
A jó hír az, hogy a reptér kinyitott.
Itt feloszlott a köd.
Innen is látszik.
De most meg Buenaventurában van köd és az zárt be.
Meghoztuk a döntést: a fiúknak muszáj menniük,
felszállnak a gépre és várnak.
Késésben vagyunk.
A felszerelésünk túl nehéz,
és most átvizsgálják a cuccainkat a rendőrkutyákkal.
A rendőrök a drogkereső kutyákkal
még utoljára átnézik a csomagokat és minden egyebet.
Drogot, alkoholt és egyéb tiltott dolgokat keresnek.
Illegális szereket.
A kutyák végeztek a csomagjainkkal, és minden rendben,
de még mindig nem szállhatunk fel a célállomáson lévő köd miatt.
Úgy döntöttünk, bepakolunk, és úgy várjuk, hogy felszállhassunk.
Nem gondoltam, hogy ez ilyen lesz.
Én áruszállító repülőgép alatt nem pont erre gondolok.
Charley, én és a motorok megyünk ezzel a géppel,
a csapat többi tagja és a felszerelés pedig egy másik géppel.
- Szerintem ez... - És hová ülünk?
Van hely elöl?
- Ott hátul van két ülés. - Bocsánat!
Két ülés van. Ezért megyünk csak ketten.
- Látom. - Csak két hely van.
Elég érdekes lesz így felszállni.
A három motor mögött ülve, amelyek akár ránk is csúszhatnának.
Te leszel a...
Te leszel az utaskísérő vagy én?
Félig te, félig én. Oké?
És át kellene...
Hoztam egyenruhát.
- Hátul simán át tudok öltözni. - Oké.
EGY ÓRÁVAL A HAJÓ INDULÁSA ELŐTT
Bepakoltunk a két repülőbe.
A köd még mindig nem oszlott fel odaát, úgyhogy itt ragadtunk a kifutópályán.
Lehet, hogy már le is késtük a hajót.
A feliratot fordította: Dobosiné Rizmayer Rita