אנחנו הולכים לרכוב 21,000 ק"מ דרך 13 מדינות.
מאושואיה, הלוך וחזור בין ארגנטינה וצ'ילה, למדבר אטקמה,
משם ללה פאס לפני שנחצה את אגם טיטיקקה,
ונמשיך לאורך הרי האנדים לקולומביה, משם לפנמה,
דרך מרכז אמריקה ומקסיקו ונגיע ללוס אנג'לס כעבור מאה יום.
- ראס מלקין, במאי-מפיק -
ניתן להם מצלמות וידאו,
ויהיו להם גם מצלמות עם מיקרופונים על קסדות הבטיחות
כך שיוכלו לצלם את עצמם בדרך.
זה כביש? אלוהים אדירים!
- דיוויד אלכסניאן, במאי-מפיק -
על אופנוע שלישי
ירכב קלאודיו הצלם שלנו.
בנוסף, ראס ואני ניסע בשני טנדרים חשמליים
יחד עם הצלם ג'ימי,
ועם אנתוני וטיילור שיסייעו בלוגיסטיקה.
אנחנו נצלם את הבחורים מהטנדרים
ונחבור אליהם בגבולות.
חוץ מזה, האופנועים יהיו לבדם בשטח.
- אל אורו, אקוודור -
- עוד 14,670 ק"מ ללוס אנג'לס -
אקוודור, ארץ אבותיי
זה שונה לגמרי מפרו, נכון?
לחלוטין.
כולם אומרים שאקוודור היא מקום כיפי.
כן, כן. -זאת מדינה זעירה.
כן.
אנחנו נשהה באקוודור רק ארבעה או חמישה ימים,
אבל אנחנו מצפים בקוצר רוח לטייל במדינה חדשה.
יהיה נחמד להמשיך הלאה.
ונגיע לקולומביה ארבעה או חמישה ימים אחר כך.
הכול נראה טוב.
הצוות שלנו יתפצל.
רק מעטים מאיתנו ייכנסו לקולומביה.
אבל זה יהיה כיף.
אני חושב שאני איהנה כאן, מבין?
עם נתק דריין נטול הכבישים שחוסם את הנתיב למרכז אמריקה,
צריך להעביר את רכבי הריביאן באמצעות מעבורת מאסמרלדס לפנמה...
- נתק דריין, אסמרלדס, טומבס, אקוודור -
ואנחנו נמשיך הכי רחוק שנוכל על הכביש דרך אקוודור וקולומביה.
- קולומביה, פנמה סיטי -
- גואיאקיל, אקוודור -
כן, אפשר לראות... -לראות למרחק של ק"מ רבים.
כן. -כן.
גואיאקיל היא העיר הגדולה באקוודור,
ויש בה אווירה ממש אמנותית.
כל אלה גלריות. אמנים, בוהמיינים.
זה מגניב. -כן.
אולה. שלום. -כן, זה מגניב.
תסתכלו על זה. -כן, כן.
זה ציור מעניין.
יש לי אובססיה להטעין את האופנוע.
אני נמשך לתקע בציור המוזר למדי הזה.
צילום אחד מהיר. החברים שלי מחכים. -כן.
תודה רבה. -אין בעד מה, חבר.
הוא מ"מלחמת הכוכבים", בנאדם.
איך אנשים יודעים?
כי אנשים רבים עולים במדרגות האלה...
אולי פשוט... -שיודעים שאנחנו כאן.
הקפה כאן מצוין.
דולצ'ה דה טרס לצ'ס.
לא סתם דולצ'ה דה לצ'ה, דולצ'ה דה טרס לצ'ס. אתה מסתלבט עליי?
- חואקין, מפיק מקומי -
בוא נזמין אחד כזה.
בסדר, לצ'ה משולש.
תצלם צילום תקריב עם ה...
זה טעים?
זה משולש... זה בנג, בנג, בנג!
נפלא. עוגות טעימות.
כן, אני יודע.
אוי ואבוי.
איך נצא מהמסעדה?
- מאמי-טי, ייל מאר -
הוא מדבר דרך הדלת.
תפנו דרך, תפנו דרך.
אולי אני יכול ללכת לשם. הם יסתדרו בטור, ייכנסו ויצאו, בסדר?
אוף, זה טור ארוך מאוד.
שלום, שלום, מה שלומך? -אתה יכול לעשות ככה?
כן, תסתכלי לכאן.
הוראות.
תודה. -אני תמיד אוהב קצת הוראות.
שלום לך. -תגיד את זה.
זה אובי וואן. הוא הגיבור הכי טוב בעולם.
תסתכלו. וואו!
תעשו את זה ככה. תעברו לכאן, תסתכלו.
תודה. תודה.
אני אוהב אותך.
תודה, חבר'ה. תודה. תודה רבה.
זה היה אינטנסיבי למדי, יואן.
כל הכבוד שעמדת בזה.
אני יודע שזה יכול להיות קצת מפחיד,
כל האירועים האלה. עשית להם את היום, באמת.
זה היה מטורף
עם מעריצי "מלחמת הכוכבים" הוותיקים שהגיעו בהמוניהם.
לכל הרוחות, זה לא קורה אף פעם.
מוזר כל כך.
בכל מקרה...
היה נחמד מאוד לשמח אנשים ככה. זה היה כיף.
לא. יש לנו...
זה כמו מיני גולף לאופנועים.
נכון?
זה ממש מגניב.
אני אסע מכאן ואצא לכביש.
בזמן שאנחנו נהנים מהכביש הפתוח, הצוות חוצה את אקוודור במהירות
כדי להביא את רכבי הריביאן לנמל.
מצפה לנו נסיעה ארוכה,
והרכבים לבטח יזדקקו לטעינה תוך כדי נסיעה.
וזה ייקח זמן רב כי מדובר בכביש מהיר חד-מסלולי כל הדרך.
חלפנו על פני בית קברות מדהים לאופנועים.
בחיים לא ראיתי דבר כזה.
- מונית -
הכול כאן.
אני מניח שיתרון אחד של נסיעה איטית יותר
הוא שיוצא לנו לראות קצת מאקוודור.
הכול כאן, על הכביש הזה.
מטעי בננות ואפילו פארק השעשועים המוזר הזה.
זה ביזארי.
רואים, אנחנו לומדים הרבה על התרבות האקוודורית בכביש הזה.
מאחר שאנחנו נוסעים ישירות צפונה,
הגענו לקו המשווה לפני הבחורים.
אבל אם להיות כן, הם לא החמיצו הרבה.
זה סוג של אנטי-קליימקס
בהשוואה למסע שלנו באפריקה,
שבו היה שלט גדול שאמר שאתה חוצה את קו המשווה.
זה נראה יותר כמו רמז.
אבל מישהו...
הציב את השלט המוזר הזה למלון, זה.
אני חושב שזה קו אורך 0 או משהו כזה.
לפחות אנחנו יודעים שאנחנו במקום הנכון.
אז זאת פעם ראשונה ב-Long Way Up שאנחנו חוצים את קו המשווה,
וחצינו אותו כנראה לפני הבחורים.
אני רק ב-97 אחוזים וצ'רלי ב-100, כמובן.
ללא קשר לטעינה.
אנחנו בדרכנו ליער הגשם בחוף המערבי ולמונטה קריסטי,
מקום הולדתו של כובע מפורסם מאוד.
- מונטה קריסטי, גואיאקיל -
היום אנחנו נקנה כובעי פנמה,
שנקראים כובעי פנמה,
אבל מסתבר שהם נולדו כאן, באקוודור.
- יומן מצלמה -
אז צריך לקרוא להם בעצם כובעי אקוודור או כובעי מונטה קריסטי.
אני חושב שיוצרים כובעי פנמה מזה, אני חושב.
כן, נראה לי.
- מפעל כובעים מונטה קריסטי -
אולה. -אולה.
אני יואן, צ'רלי. -נעים להכיר.
וואו. -אולה.
קולעים אותם בעבודת יד? -כן.
בעבודת יד?
תסתכל על הדוגמה.
מדהים.
פשוט הנחתי שעושים את זה באמצעות מכונה.
בחיים לא דמיינתי שעושים את זה בעבודת יד.
כמה זמן לוקח לה לייצר כובע אחד?
זה יכול לקחת עד חודש.
חודש? -כן.
חודש?
רק התהליך של השגת החומרים...
- מקסים, מפיק מקומי -
אז החומרים מגיעים מהמפעל הזה. מעצי הדקל האלה.
הם צריכים להרתיח את זה ואז לייבש, ואז לגרוס.
ככל שהגריסה עדינה יותר, הכובע טוב יותר.
אז ממש אפשר לראות את הקליעה.
אבל יש כובעים כמו זה. תסתכלו.
תסתכלו כמה זה מעודן.
זה כמעט כמו משי.
נכון שזה מדהים?
נותרה שאלה אחת, באיזו צורה לבחור.
המחיר של הכובעים המדהימים האלה יכול להגיע עד 2,000 דולר.
חמישה עשר יום.
והכובע הזה... לוקח חודש.
לא, אני מעדיף את הקצר יותר.
אני לא יודע איך ניקח אותו על האופנוע.
טוב, שטוף שמש...
אפשר לגלגל אותו בקלות ולהסתובב אתו.
אני רוצה את זה. -זה הולם אותך, צ'רלי.
אני אבחר בזה. שלי עולה רק 80 דולר.
יפה, הא?
תודה.
אנחנו צריכים להגיע למעבורת,
אבל הנסיעה הזאת מלאה בהסחות דעת.
קקאו?
כן, זה קקאו.
זה הבסיס לשוקולד.
כן, אלה טריים ואלה מיובשים.
לכן הריח שלהם חזק יותר.
- נטליה, מנהלת המפעל -
זה מעניין אותי מאוד.
תסתכל.
את שוברת את זה?
יש ריח חזק מאוד ברגע שפותחים את זה.
זה כמו שוקולד מריר דחוס מאוד.
ופריך מאוד. תסתכלו.
ופולי הקקאו האלה, מגדלים אותם כאן?
זה עסק משפחתי שמנוהל על ידי ארבעה אחים
שעובדים בשיתוף פעולה.
הם קונים מיצרנים קטנים,
אז הם מייבשים את הפולים
ומוכרים לסוחרים שמייצאים אותם.
קקאו זה מוצר גדול באקוודור? מוצר חשוב?
כן.
הוא מניע את הכלכלה.
אנחנו נוסעים לעבר הג'ונגל של אזור החוף,
אזור שסבל מבירוא יערות נרחב.
בעוד שיוזמת "קול ארת'" שראינו בפרו התמקדה בצמצום בירוא היערות,
אנחנו בדרכנו להתארח אצל סוחר מניות ניו יורקי לשעבר
שמנסה לשקם את הג'ונגל.
- שמורת חאמה-קואקה, מונטה קריסטי -
אנחנו בדרך לשם.
נותרו לנו כ-19 ק"מ, ואנחנו נוסעים למיזם לשימור משאבי טבע
שבו הם מנסים ליצור מחדש ג'ונגל לאורך קו החוף.
אנחנו נשאיר את האופנועים אצל ראש העיר.
ראש העיר של העיירה מרשה לנו להחנות את האופנועים בבית שלו,
כי המקום מנותק לחלוטין, ולחבר אותם לחשמל.
ואז ניסע...
הנה כלב מנומר גדול. תראו את הכלב המנומר הגדול.
הכלב המנומר הגדול.
ואנחנו ניכנס לתוך הג'ונגל.
איזה מקום לגור בו. אלוהים.
מה שלומכם?
אני שמח מאוד שבאתם. -כן, גם אנחנו.
- ג'רי, ברית המילניום השלישי -
תודה שבאתם.
איש לא ממש מכיר את אזור קו החוף הזה של אקוודור.
גידול בקר היה בפער גדול המניע הגדול ביותר לבירוא היערות כאן.
וואו.
ואתם רואים את זה בכל מקום.
נשאר קצת יער, אבל כל החלקים שבוראו מיועדים לבקר.
אם המספרים שלי נכונים, יער האמזונס הצטמצם ב-25 עד 30 אחוזים,
אבל היער כאן הצטמצם ב-98 אחוזים.
אבל מה שטוב הוא שאם הם יאפשרו לו לצמוח מחדש,
הוא יצמח מחדש. -כן.
הגענו לכאן ב-2007.
שוטטנו ברחבי אקוודור, חיפשנו אתר לפרויקט הזה.
פגשנו בחור והוא סיפר לנו על הנכס של אבא שלו.
נסענו אתו ובדקנו את המקום,
והקרן הוקמה באותו יום.
היה לנו צוות של 10 או 12 אנשים, ושתלנו במשך כשבועיים,
מדי יום.
עשינו את זה פעם בשנה, במשך כשלוש שנים,
ואז הפסקנו לשתול.
ואז פשוט סייענו להתחדשות הטבעית.
לפני שש שנים, זה היה שטח מרעה.
כאן? -זה מדהים.
זאת צמיחה של שש שנים.
וואו, זה מדהים. -זה נשמע כמו שקר.
מדהים.
כאן לא היה כלום. העצים האלה לא היו קיימים לפני שש שנים.
הם צמחו לבד. -תראה כמה הם גבוהים.
הם צומחים מהר כי הם חייבים.
כדי לשרוד, לקלוט את אור השמש.
זה יער צעיר.
הוא בדרך הנכונה. -כן.
וואו. יפהפה. כל הכבוד, זה מדהים.
ג'רי ושותפיו הקימו קרן כדי לרכוש אדמות
במטרה להרחיב את היער הזה.
כמה מהשטח בבעלותכם?
כ-6,500 דונם שמשתרעים על כל ההר. כך ששטח גדול.
מספיק גדול כדי ללכת לאיבוד. -כן.
אני חושב שזה מדהים שג'רי עזב את ניו יורק
כדי לעזור להגן על החלק הזה של היער.
זה מקום נפלא לטבילה.
המים כל כך זכים ונקיים שאפשר לשתות אותם.
טעים.
היו לכם היתקלויות עם אנשים שמנסים לגנוב עץ וכדומה
או לא?
בתחילת הדרך, שמענו מסורים חשמליים מנסרים בכל פינה.
היו רגעים מתוחים... אנשים היו חמושים
ברובים ישנים מאוד, ואני הייתי מגיע
עם המצט'ה שלי ומנהל אתם שיחה,
אומר להם, "זה מה שאנחנו מנסים לעשות."
אתם מבינים?
ואז, לאט ובבטחה, ככל שהתרחבנו,
הצענו גם תעסוקה לאנשים רבים שבעבר נהגו לכרות עצים.
אנחנו כבר 12 שנים כאן,
וכולם יודעים שאנחנו חלק מהקהילה.
למדנו שאקוודור היא מדינה עם מגוון ביולוגי מהגדולים בעולם,
עם 10 אחוזים מכל זני היונקים ו-15 אחוז מזני הציפורים.
יש שם למעלה קופים, אגב.
כן. -כן.
אלה קופי שאגן.
שאגנים. -לא ראינו הרבה כאלה.
מה הרעש הזה?
אלה השאגנים. -השאגנים.
זאת המשפחה שלו. כן. -אלוהים.
יש כחמש להקות שונות והם מתקשרים,
הם צועקים לזה לזה, מבססים את הטריטוריה שלהם.
אז תשמעו את החבר'ה האלה שואגים, אז החבר'ה האלה ישאגו
ואז החבר'ה שם ישאגו.
וזה קוף בודד.
לפעמים יש קוף בודד שעסוק בענייניו,
מחפש מזון.
זה יפה כל כך.
כשאתה רואה את זה, את היער העבות שם.
זה יפה כל כך, נכון?
כל היער הזה היה כבר נעלם אלמלא הפרויקט הזה.
באמת?
כמה מדהים. נפלא, פשוט נפלא.
אנחנו קוראים לזה בית הבמבוק.
חכם. -זה מדהים.
יפהפה, יפהפה.
אם אתם רעבים... -נשמח לאכול משהו.
כן, זה יהיה נפלא. -שלום לכם.
שלום לכם. מה שלומכם? -היי.
שלום. -היי. אופס. סליחה.
בחאמה-קואקה יש מצפה ציפורים.
זאת סופית שמש וככה היא נראית כשהיא עפה.
יש לה עיניים קטנות.
כן.
וכמפגן ראווה, הן יפרשו את הכנפיים,
וזה נראה כמו שתי עיניים ענקיות, במרחק כזה זו מזו.
- נטלי, סטודנטית. אנני, מומחית לציפורים -
מוטת הכנפיים בגודל כזה בערך. -זה נועד להגנה?
וזה לצורכי הגנה, נכון? כדי להפחיד טורפים וכדומה.
אני חושבת.
הציפורים האלה הן אטרקציה גדולה עבור חובבי טבע,
וזה עוזר לג'רי לממן את הקרן להצלת היער.
איזו דרך נפלאה להרוויח כסף.
הסתירה המוחלטת בין זה לבין העולם הפיננסי של ניו יורק,
ולומר, "לא, אני אעשה את זה." ממש מגניב.
יש לכם בדיחות ציפורים טובות?
- סאשה, מומחה לציפורים -
אנשים מספרים בדיחות ציפורים? -אוי, בנאדם.
בטוח יש. בחייך, בטוח יש.
יש לי בדיחת ציפורים.
ברווז נכנס לבית מרקחת, או כפי שקוראים לזה במולדתי, חנות רוקח,
הוא פונה לרוקח ואומר, "יש לך משהו בשביל...
"יש לך משהו בשביל שפתיים יבשות?"
והוא אומר, "כן, יש לי צ'פסטיק."
והוא אומר, "בסדר, אקח את זה." הרוקח אמר, "2.65 ליש"ט, בבקשה."
והברווז אמר, "לא, לא, תרשום את זה על החשבון (מקור) שלי."
זאת בדיחת ציפורים, לא?
זה טוב. כן. כן, זה נחשב.
הצלילים של הג'ונגל היו פשוט נפלאים כל הלילה.
אם היית בוחר להפוך לציפור, מבין?
יונק דבש, זאת הייתה הבחירה שלי. אם הייתי יכול לבחור.
אהבתי את זה. אני לא רוצה לעזוב. -זה היה מדהים.
ג'רי, תודה רבה. -תשמור על עצמך, ג'רי.
תיהנו מהמשך המסע. -נתראה בקרוב.
כן.
ממש מגניב. איזה מקום יפהפה.
אולי רגע השיא של כל המסע עד כה
היה לבלות לילה ביער הגשם.
אהבתי את זה. אהבתי לישון מתחת לכילה נגד יתושים
ולהאזין לרעשים של הג'ונגל.
החרקים והקופים, יללות וצווחות.
פשוט הרגשתי...
לבלות שם את הלילה
היה סיבה לא פחות טובה מכל סיבה אחרת לצאת למסע הזה.
אני נהנה כל כך.
אני אוהב את צ'רלי בורמן בכל לבי,
ואת כל הצוות.
אבל זה עונג כה גדול לרכוב אתם שוב,
ולרכוב על האופנועים החשמליים היפהפיים האלה.
אני בר מזל. אני גבר בר מזל.
ראס צריך להגיע לנמל ולסיים את עבודת הניירת על רכבי הריביאן,
אחרת הם לא יגיעו לספינה בזמן.
אנחנו במרחק 80 ק"מ מאסמרלדס.
לא רוצה להתגרות בגורל, אבל הספקנו הרבה,
עברנו מרחק גדול מאוד.
אני מקווה שהבחורים נהנים.
הפעם הבאה שנפגוש אותם תהיה בדרך לגבול הקולומביאני.
אני מקווה שהם בסדר, כי לא שמענו מהם היום.
מוכן?
יש לי 98. -אחלה!
אנחנו נוסעים להרים והגובה שם הוא 2,000 מטר,
כך שקר יותר, וגם יורד שם גשם עכשיו.
קורצנו מחומר כה קשוח, זה לא ממש מזיז לנו.
חום, קור. לא תשמעו אותנו מתלוננים.
עבור אלה מכם שצפו בפרקים אחד עד שמונה,
כולכם יודעים שזה לא ממש נכון.
אלוהים, איזה מסע. מאצ'ו פיצ'ו, אושואיה, ארץ האש,
פטגוניה, ארגנטינה, צ'ילה, בוליביה, פרו, פרו, פרו. איזה מסע.
ועכשיו אקוודור, ובקרוב קולומביה.
טוב, שוב עולים על ההר.
עולים חזרה על ההרים.
אני רוצה להישאר על החוף ושיישאר חמים.
אלוהים!
אנחנו צריכים לעקוף את המשאית.
כולנו תקועים מאחורי מכלית נפט.
אתה תיתקע, אתה תיתקע שם.
אל תעשה את זה, אל תסטה. אל תעשה את זה.
אל תעשה את זה. -אל תעשה את זה.
תותח.
יואן! אלוהים!
יואן!
נסעתי לצדו...
נסעתי לצדו והוא סטה.
נאלצתי לעקוף אותו.
אלוהים.
זה יכול היה להסתיים רע מאוד.
היא הייתה עלולה להעיף את שנינו.
אחרי נסיעה של כמה מאות ק"מ באקוודור,
הגענו סוף סוף לנמל.
יש.
הרעיון הוא להעלות את כל הרכבים על הספינה ולהפליג לפנמה סיטי,
ועל ידי כך לעקוף את נתק דריין.
אבל המשימה הבאה
היא לוודא שהוזמן מקום לרכבים על הספינה.
- נמל אסמרלדס, אקוודור -
אנחנו צריכים להביא את הרכבים לפנמה.
והרכבים האלה מיוחדים מאוד,
כי אלה רכבים חשמליים שהם אב-טיפוס.
הם יעלו על ספינה בנמל שלך.
מכאן? מאסמרלדס?
כן.
אילו רכבים?
קוראים להם ריביאן.
- גבריאל, מנהל -
אבל אתה בטוח שהספינה מפליגה מנמל אסמרלדס?
ובכן, אני מקווה.
אני אומר כן, כי זה מה שאמרו לנו, אבל...
בסדר.
תן לי שנייה. אני צריך להתקשר למישהו.
דריו, נכון? -דריו.
מה שמוזר הוא שכשפתחתי את זה לפני כמה ימים,
לא היה כתוב שהספינה הזאת עוצרת כאן.
עכשיו אתה אומר את זה.
לכן אני תוהה.
לא כתוב שהיא עוצרת כאן.
זה יהיה לא טוב.
"מעקב-המשלוח-שלי.קום-ספינות."
זאת אמורה להיות הספינה שלנו.
הפלוטו, מפנמה, היא תגיע לכאן ב-14, נכון?
הספינות האלה מגיעות פעם בשבוע.
היא תעגון כאן למשך שעה בלבד.
כל הציוד שלנו יועמס על הספינה בתוך שעה.
כן, אבל העניין הוא...
זה לוקח יותר זמן... -שעה?
כן, כי יש רק... -זה תהליך קל בדרך כלל?
העניין הוא שאתה צריך למלא טפסים רבים,
וחייבים לסיים את כל עבודת הניירת
לפני שמעלים את המטען.
זה היה מעניין, כי לפחות הם מצאו את הספינה שלנו במערכת.
עד אותו רגע, חשבתי שהספינה שלנו לא תעגון כאן.
אז התחלתי לדאוג קצת.
והיא תעגון רק למשך שעה, ואז תפליג.
אז באמת, אם לא נסדיר את כל הניירת,
היא לא תעגון למשך זמן רב.
ואם זה לא יגיע לפנמה... כל הציוד שלנו שם.
אז אני מחייך, אבל ענייני ההובלה בעייתיים.
מה שאנחנו לא רוצים שיקרה עכשיו
הוא שיואן וצ'רלי ייתקלו בבעיה גדולה.
כי מאחר שהתפצלנו כצוות,
נתקשה להגיע אליהם.
וזה ידפוק לנו את התוכניות.
טוב, אני לא רואה כלום.
זה כמו לשחות במים.
הזענו כמו משוגעים הבוקר. עכשיו קריר למדי.
ויש קטע כביש קשה מכאן ועד לגבול.
תסתכל.
בסדר, זה די מפחיד.
אני לא רואה כלום.
הגשם דוקר כמו סיכות.
מטורף.
אלוהים, אני שונא את זה. זה אספלט חלק.
אנחנו רטובים, רוכבים במורד הכביש, הרבה תנועה, משאיות גדולות.
בוא נראה אם נצליח להגיע לשם מבלי שמישהו...
אני ב-66 אחוז.
מה הבעיה באופנוע שלי?
אני לא יודע למה. -זה מוזר.
אלוהים.
שמעתי חריקת צמיגים.
- סכנה: אזור של מפולות אדמה -
מנהיגות למופת, צ'רלי.
אוי, לי.
אתה בסדר?
אני בסדר, חבר. אתה?
כן, לא רע. שוקו חם יהיה נחמד.
ומיטה. נחבר אותם לחשמל.
נחבר ונלך לעשות אמבטיה.
אני לא מאמין שמחר נהיה בקולומביה.
- טולקאן, אקוודור -
מדינה חדשה, היום האחרון שלנו באקוודר.
חבל, כי זאת ארץ יפהפייה.
ממש נדלקתי עליה.
אנחנו נכנסים לקולומביה, ואנחנו ב...
בקצה הצפוני של דרום אמריקה.
אני זוכר שישבתי על האופנוע הזה בעשרת הימים הראשונים של המסע
וחשבתי שהנקודה הזאת רחוקה כל כך.
זה היה בלתי יאומן.
וכעת, אנחנו מתכוננים. במרחק שמונה ק"מ מהגבול הקולומביאני.
צ'רלי, האופנוע שלי עושה משהו מוזר.
האופנוע שלך מה?
הוא אומר שהוא לא מוכן.
- המתן, לא מוכן -
הוא לא מאפשר לי להתניע.
טוב, כיביתי אותו.
לא. "המתן, לא מוכן". תסתכל.
במקרה הגרוע ביותר, ייתכן שזאת תקלה בתוכנה.
ראית את הניצוץ הקטן? -כן.
בוא נבדוק קודם לפני שנרכיב הכול חזרה.
כן. לא. כן. לא. כן.
לא.
יש לי תחושה רעה מאוד בנוגע לזה.
אני מנסה לחשוב.
- מדברים בטלפון עם מטה הארלי דיווידסון -
אנחנו באמצע בדיקה של משהו,
אז רק רציתי להגיד לכם
אנחנו עובדים על זה,
בודקים אם מה שאנחנו חושבים שיתקן את זה, יצליח לתקן את זה, בסדר?
בסדר, חכה. אתה יכול לחכות לרגע?
חבר'ה, רייצ'ל על הקו.
טוב, רייצ'ל, דברי.
- בטלפון עם רייצ'ל, הארלי דיווידסון -
טוב, חבר'ה, אנחנו עובדים
עם המהנדסים במילווקי.
אנחנו מאמינים שהבעיה היא שהרכבנו אב-טיפוס של מכשיר כיול
שהגדיל את הטווח.
כן.
ונראה שזה גרם לתוכנה להינעל.
בסדר.
וזה משהו שאפשר לתקן על ידי חיבור למחשב ואיפוס?
לא.
בשלב זה, אנחנו צריכים להשבית את האופנוע.
אני נותנת לכם אפשרות בחירה, האם נרצה להחליף את האופנוע
או להחליף את הסוללה? -אין נקודה?
תני לנו לעכל את זה ואז נחליט, בסדר?
מצטערת על הבשורות הרעות. ביי. -ביי.
אני לא רוצה לנסוע לקולומביה בלי האופנוע שלי. זה יהיה...
לא. זה לא יהיה כיף.
יחידת בקרת הסוללה כשלה במהלך עדכון תוכנה.
זאת הייתה גרסת טרום יצור עם תצורת תוכנה מותאמת.
והצוות של הארלי דיווידסון קיבל את ההחלטה
שקל יותר להחליף את כל הסוללה בשטח
מאשר לנסות להחליף את יחידת הבקרה.
אנחנו ננסה להעלות את האופנוע על משאית עכשיו.
אז נסיע אותו לפנמה ושם, בתקווה,
יהיו טכנאים של הארלי דיווידסון שיתקנו את זה.
התוכנית המטורפת היא לטוס מפסטו שבקולומביה לבואנוונטורה...
- פסטו, בואנוונטורה, בהיה סולאנו -
ואז לשוט במעלה החוף בספינה לבהיה סולאנו.
ואז מטוס נוסף יטיס אותנו לפנמה סיטי
מעל לנתק דריין.
- פנמה סיטי, ונצואלה, קולומביה -
טוב. אחת, שתיים, שלוש.
רוב הזמן בקולומביה לא נרכוב על האופנועים בכל מקרה.
הם יהיו על מטוס, על מעבורת גדולה, על מטוס נוסף,
ואז נטיס אותם לפנמה.
לאחר שאמרתי זאת, בואו נעשה את זה.
נביא את האופנועים לפנמה מוקדם מהמתוכנן והם יתחילו לטפל בהם.
אני ארכוב על האופנוע של קלאודיו עם קלאודיו מאחוריי.
טוב, זה יהיה רגע גדול בשבילי.
רגע גדול. -אתה מוכן?
הנה זה בא.
אלוהים. איזו מפלצת, ואין הילוכים.
כל הכבוד, חבר. -תודה, חבר.
בואו נגיע לגבול וניכנס לקולומביה.
אני עדיין לצדך, צ'רלי.
אני עדיין לצדך באש ובמים.
אני תוהה איך תיראה קולומביה,
כי יש לי תחושה שהיא תהיה ססגונית מאוד. יש לי תחושה.
זה בטח הגבול.
וואו. הגענו.
- מעבר הגבול אקוודור-קולומביה -
כבר זמן רב שאני סקרן לגבי קולומביה.
מלחמת אזרחים שנמשכה 50 שנה.
היו להם קרטלי סמים שהביאו סבל לכל מקום.
אבל עכשיו המדינה נמצאת בשיפור מתמיד ונפתחת לעולם,
אז זאת תקופה מעניינת מאוד לבקר כאן.
מעניין מה שקורה בקולומביה.
מדיין, אחת הערים הבטוחות ביותר,
הייתה בירת הרצח של העולם לפני שנים לא רבות. לפני עשר שנים.
אסור היה לבקר בה.
ישנם אזורים שנבקר בהם בקולומביה...
בואנוונטורה, כך הוזהרנו,
היא מקום שמוטב לא לבקר בו.
לא רצינו להחמיץ את קולומביה. איש בצוות לא רצה.
הם רק צריכים לאשר לנו להיכנס.
אנשי המכס בקולומביה לא הסכימו לתת לנו להיכנס.
- מריה גבריאלה, מפיקה מקומית -
הוא אמר, "לא, אתם חייבים להישאר כאן, ומחר האיש האחראי
יבדוק את הציוד ובלה, בלה, בלה."
אמרתי לו, "אנא, אני חייבת לעלות על מטוס בבוקר."
ואז מקסים בא ואמר, "סליחה, אתה אוהב את מלחמת הכוכבים?"
"כן."
"אתה יודע מי ישב כאן?"
"לא."
"אובי ואן קנובי." דינג.
ומה קרה אז?
ואז הוא אמר, "בסדר. בום! רעש של חותמת."
אנחנו בקולומביה!
קולומביה. קולומביה!
וואו. זה ממש יפה.
עולם חדש של הכול.
כן, הארכיטקטורה בהחלט השתנתה, נכון?
הנה חזיר הים.
אלוהים, זה להיט גדול. -כן, אנחנו בארץ ה...
חזירי הים פופולריים מאוד כאן.
תראה את אלה מצד ימין.
חזיר ים שמח... אלוהים.
בואו ותאכלו אותנו.
למה שתרצה את זה?
וחבריו המתים מוטלים לצדו.
אבל לפעמים אתה רואה את זה בחנויות קצבים בבריטניה.
כן, יש פרה מחוץ לחנות הקצבים שאני קונה בה.
אבל היא לא לבושה בבגדים, מסתכלת עליך, מחייכת ואומרת,
"אני חזיר ים, תאכל את בני דודי."
אני לא אוהב לנסוע אחרי האופנוע שלי.
זה ממש מדכא, אלוהים! -לא, זה לא...
זה לא נעים, בסדר? -לא ממש.
אנחנו נישאר בפסטו הלילה.
אבל נבקר בכנסייה מפורסמת קרובה שנאמר לנו שאסור לנו לפספס.
אנחנו נוסעים בקרון הרכבל הזה לבקר בכנסייה עתיקה.
אלוהים, תראה באיזה גובה אנחנו.
זה מפחיד למדי. לכל הרוחות, תסתכל.
זה מהמם.
למה הם בנו אותה שם למטה?
אין לי מושג.
- כנסיית לאס לאחאס, קולומביה -
הכנסייה המוזרה הזאת היא פלא אמיתי.
קוראים לה כנסיית לאס לאחאס.
"אני אבנה כנסייה כאן למטה." -"כאן למטה."
"אתה לא רוצה לבנות אותה כאן, חבר?"
"ישנתי וחלמתי את זה לילה אחד. תבנה אותה והם יבואו."
אוי, לי.
הקטע האחרון קטלני, נכון? אלוהים, אנחנו קרובים כל כך.
כמה זמן עבר?
אני חושב שאנחנו כאן כ-20 דקות.
אבל המקום נראה כמו טירה מסרט של דיסני, נכון?
חוצים גשר מתרומם.
זה גורם לי להרגיש מוזר.
אלוהים! -וואו.
תסתכל על המים שיוצאים מהמבנה.
זה כל כך גבוה.
אני לא אוהב את זה, אתה?
מסתבר שההשראה לבניית הכנסייה
התרחשה לפני 250 שנה
כאשר אישה צעירה נרפאה כביכול מחירשות
אחרי שראתה את מרים הבתולה על סלע בעמק,
והם בנו את הכנסייה סביב הסלע.
אפשר לראות את הסלע מאחורי המזבח.
זה שונה, נכון? זה לא דומה לקתדרלה באירופה.
יש בה שמץ של ראוותנות.
כן, מגניב למדי.
לוקח לנו יותר זמן מהצפוי לחזור.
וכרגע נודע לנו שהתרחשה מפולת אדמה בהמשך הכביש.
אבל אפשר לשאול, לאור המפולת, נוכל לעקוף את כל הרכבים
ולהגיע לראש הטור, אבל הכביש קשה מאוד?
הבוקר הוא היה מלא בסלעים. הבוקר.
כי אחד הנהגים בא ולכן הם...
אחד הסלעים פגע בצמיג שלו והוא התפוצץ.
מה דעתך, צ'רלי? אני חושב שצריך לנסוע לכיוון הזה.
אני מסכים.
אנחנו עושים את זה שוב.
רוכבים בחשכה ובגשם, והכביש הזה מטורף.
הכביש דפוק.
זאת הייתה מהמורה גדולה.
אלוהים, בנאדם!
כן, המצב מחורבן כאן. כאן התרחשה כנראה המפולת.
סלעים בצדי הכביש.
כן.
אני בטוח שכאן זה קרה.
תסתכל על גשם הזלעפות.
הגשם הזה נורא ואיום.
הוא מכה בפרצוף שלי.
כמו מחטים, נכון? -מחטים, כן.
יש חרוט בצד ימין. חרוט.
אלוהים, מה אנחנו עושים?
זה פשוט טירוף.
וואו! וואו! -אלוהים!
אתה מסוגל לדמיין שאתה נוסע להנאתך ולפתע, בום!
הסלע הענק...
רק סלע גדול יכול לגרום לנזק כה רב.
לא ראיתי את הסלע.
לא, לא. -זה לא היה עדיין בתוך המכונית, נכון?
לא.
זאת נסיעה שלא נשכח.
בחיים לא אשכח את הלילה הזה בקולומביה.
לא.
זה היה פשוט טירוף. ירד גשם זלעפות בשלב מסוים.
והייתה פנייה אחת שחשבתי שאני עומד לפשל...
- יומן מצלמה -
כי היא הייתה חדה מאוד ואני לחצתי על הבלמים.
אוי ואבוי.
אני רואה את האופנוע שלי על המשאית,
וזה גורם לי לעצב רב.
טוב, אני ממש עייף אז אומר לילה טוב. לילה טוב.
- פסטו, קולומביה -
- יומן מצלמה -
בוקר טוב לכולם. בוקר טוב מקולומביה.
מדהים, הא?
זאת כיכר עיר גדולה.
המסע הזה הפך למעין חיה.
הוא יצא קצת מהשליטה של כולנו,
כולנו מנסים לשלוט בו וזה לא מצליח.
יום גדול לפנינו.
לאחר ששלח את רכבי הריביאן במעבורת, ראס הצטרף אלינו
ואנחנו צריכים לעלות על ספינה שמפליגה הערב בשש מבואנוונטורה.
אבל ראשית, עלינו למצוא מטוס שיטיס אותנו לשם.
- בואנוונטורה, פסטו, קולומביה, אקוודור -
אתם כאן, חבר'ה.
בלי לחץ. אם נפספס את הטיסה, ניתקע כאן למשך הלילה.
- צ'ק אין -
הגענו לכאן ותראו את זה. ערפל כבד מאוד.
יש ערפל בכל מקום.
המטוס שלנו לא יקבל אישור לנחות עד שהערפל יתפזר.
אז הוא לא ימריא... -הוא לא יכול...
הוא לא ימריא מקאלי עד שיתבהר כאן.
וזה...
הם צריכים לראות את ה... -המסלול.
שמעת את זה, יואן? -סליחה?
שדה התעופה סגור בגלל ערפל. -מעורפל מדי.
כן.
אנחנו נתעכב, מה שאומר שאנחנו עלולים לפספס את הספינה.
- שלוש שעות עד להפלגת הספינה -
אלה אדים שעולים מהאספלט.
ירד גשם לפני כמה דקות.
זה אפילו לא חצי מהציוד שלנו.
נאלץ לשבת בסבלנות ולחכות.
- שעתיים עד להפלגת הספינה -
זה היה הטייס?
כן, אבל לא בקשר לערפל, בקשר למשקל של הציוד.
הוא אומר שזה כבד מדי. יש 600 ק"ג.
מה הוא... מה ירצה אותו? 400, 500?
כ-400, 300.
- שעה וחצי עד להפלגת הספינה -
החדשות הטובות הן ששדה התעופה הזה פתוח.
הערפל התפזר.
אפשר לראות שם.
אבל הערפל הגיע לבואנוונטורה, אז שם סגור.
אז קיבלנו החלטה שהחבר'ה שלנו יעברו,
יעלו על המטוס ויחכו.
אז אנחנו מתעכבים.
הציוד שלנו כבד מדי בשביל המטוס,
ועכשיו הם שולחים כלבי גישוש כדי לבדוק את המטען שלנו.
הם מחפשים עם המשטרה והכלבים לאיתור סמים,
כדי לבצע בדיקה אחרונה של התיקים וכל הציוד.
אז הם מחפשים סמים, אלכוהול, כל דבר שלא צריך להיות שם.
כן, סמים.
כלבי הגישוש רחרחו את התיקים והכול בסדר,
אבל אנחנו עדיין לא יכולים להמריא כי יש ערפל בקצה השני.
אז החלטנו להעמיס הכול, ופשוט נמתין ונראה אם נקבל אישור להמריא.
בחיים לא דמיינתי שזה יהיה ככה.
כשחושבים על מטוס מטען,
לא חושבים שהוא ייראה ככה, נכון?
צ'רלי ואני במטוס אחד עם שלושה אופנועים,
ראס, דיוויד והצוות יטוסו במטוס נוסף עם כל הציוד.
אני מניח שזה... -איפה נשב?
יש שני מושבים מקדימה?
יש שני מושבים מאחורה. -מצטער, אדוני.
יש שני... לכן יש מקום רק לשניים.
אני מבין. -יש שני מושבים. כן.
כמה מוזר זה יהיה כשנמריא?
עם שלושה אופנועים לפניך, שמוכנים להחליק.
אתה תהיה...
אתה תהיה הדיילת או שאני אהיה הדיילת?
אפשר להתחלק 50-50. מתאים?
שאני אעשה...
יש לי את התלבושת.
אני חושב שאני יכול להחליף בגדים שם מאחור. -בסדר.
- שעה עד להפלגת הספינה -
אז הנה אנחנו, על שני המטוסים.
הערפל לא התפזר בשדה התעופה השני,
אז אנחנו תקועים על המסלול.
וייתכן שאיחרנו לספינה.
תרגום: גיא רקוביצקי