‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫הקריסה הגדולה הגיעה לאט בהתחלה.‬
‫אבל הסדקים התחילו להיווצר‬ ‫כבר זמן מה לפני כן.‬
‫בטוח שזה בסדר, אחי?‬
‫למה שזה לא יהיה?‬
‫טוב, אני די בטוח‬ ‫שזה בדיוק מה שאנחנו לא אמורים לעשות, נכון?‬
‫מי אמר?‬
‫כולם.‬ ‫-אנחנו בחוץ.‬
‫בדיוק ביצענו חיטוי בפעם העשירית היום.‬
‫אנחנו בטוחים, בסדר? אל תתחרפן.‬ ‫זה מה שהם רוצים שתעשה.‬
‫מי רוצים שנעשה את זה?‬ ‫-הממשלה.‬
‫המתנגדים לממשלה. ביג פארמה. מי שלא יהיה. ‬
‫אתה יודע, החומר הזה‬ ‫קטלני פי איזה אלף מהנגיף.‬
‫יש לך מושג מה יש בזה?‬
‫לא.‬
‫בדיוק.‬
‫יש לך מושג מה יש בזה?‬
‫תפקח עיניים, בן אדם.‬
‫תוכל לפחות לשים בחזרה את המסכה שלך?‬
‫אלה הנהלים.‬
‫היי!‬
‫טוב, תן לי את זה!‬ ‫-לא! אל… תן… היי!‬
‫רד ממני!‬
‫השתנית, גרג.‬
‫אתה כל כך כועס.‬ ‫-השתנית.‬
‫היי, מצטער, אחי. אתה בסדר?‬
‫לא יכולת לראות אותי? אני כל כך צהוב!‬
‫סליחה, אבל מלא כאן. תצטרך להסתובב בחזרה.‬
‫אם אתה חולה עליך להישאר בבית.‬ ‫-אף אחד לא חולה, היא יולדת!‬
‫סלחו לי. בבקשה.‬
‫תנשמי. נעשה את זה ביחד.‬
‫זוזי!‬
‫רגע.‬
‫אדוני, אנו בתפוסה מלאה.‬ ‫-בבקשה, תן לנו לעלות למחלקת יולדות.‬
‫סליחה, אני לא יכול.‬
‫בחייך.‬
‫הקומה השמינית.‬
‫לדלפק השני, תוכנסו מהר יותר.‬
‫תודה.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה בסדר, מותק.‬
‫קטן עלינו.‬
‫אני יודע שלא נשארו לכם מיטות,‬ ‫אבל אין לנו מקום אחר…‬
‫מי נתן לך להיכנס?‬ ‫-אני לא מכיר דרך אחרת.‬
‫אדוני, אסור לך להיות פה.‬
‫בבקשה. אין לנו לאן ללכת.‬
‫בסדר. נוכל לקבל אותה.‬
‫בסדר.‬ ‫-אבל אתה צריך להישאר. אסור לאבות לעלות.‬
‫לא. אני חייב להיות איתה.‬
‫חוקים של הממשלה, לא שלי.‬ ‫-טומי, זה בסדר. תן לי ללכת.‬
‫לעזאזל עם החוקים.‬
‫מותק, זה העולם האמיתי.‬
‫אי אפשר לתקן הכול באמצעות ניגוח ראשים.‬
‫חשבתי שבגלל זה התחתנת איתי.‬
‫אני אסתדר.‬
‫מה אם זה…‬ ‫-אל תדבר שטויות.‬
‫זה לא יקרה לנו.‬
‫את בטוחה, מותק?‬
‫אני צריכה שתהיה חזק בשבילי עכשיו.‬
‫אתה יכול לעשות את זה בשבילי?‬
‫שב.‬ ‫-טוב.‬
‫זה בסדר.‬
‫היי, מותק.‬
‫- חדר המתנה -‬
‫- בבקשה שמרו על מרחק בטוח -‬
‫כל כך הרבה הפגנות נגד בני כלאיים באזורנו.‬
‫נעבור עכשיו לשידור חי מאחת ההפגנות הללו.‬
‫אפילו כשאנחנו רואים‬ ‫את המספרים של ה-H5G9 מרקיעים שחקים,‬
‫מספר המקרים הגדל של ילדים בני כלאיים‬ ‫תפס את תשומת הלב של המדינה.‬
‫הדבר שהיה אמור לקרב בינינו‬
‫רק הרחיק בינינו…‬
‫- השמידו את בני הכלאיים‬ ‫הם לא אנושיים -‬
‫פחדנו.‬
‫הרגשנו לבד.‬
‫גאס!‬
‫גאס, בחייך. תחזור.‬
‫הוא גם לא בחזית.‬
‫עברתי כבר את כל היער. זה כמו מבוך.‬
‫ממש קל ללכת לאיבוד.‬
‫תאר לך איך הוא מרגיש.‬
‫כל מה שאמרו לך כל חייך היה שקר אחד גדול.‬
‫אני לא יודע.‬ ‫אולי לא היינו צריכים להביא אותו לכאן.‬
‫לא, עשינו את הדבר הנכון.‬ ‫אין דבר גרוע יותר מאשר לא לדעת.‬
‫זה אף פעם לא נעלם.‬
‫היה לך מושג?‬
‫לא.‬
‫לא נכתב "תינוק מבחנה" על כרטיס הבינגו שלי.‬
‫ראית את התאריכים על התמונות האלה?‬
‫גאס נולד הרבה לפני האחרים.‬
‫כן, שמתי לב.‬
‫מה אם…‬ ‫-אל תגידי את זה.‬
‫מה אם גאס היה הראשון?‬
‫למה לדעתך הם עשו את זה?‬
‫למה הם יצרו תינוק-אייל במעבדה?‬
‫כדי לראות אם הם יכולים.‬
‫בכל אופן, זה בכלל משנה משהו?‬
‫זה משנה, נכון?‬
‫כל חיי חשבתי שבני הכלאיים הם נס טבעי.‬
‫גם הקמתי צבא שהאמין בזה.‬
‫לפחות האמנת במשהו.‬
‫תישארי כאן. תראי מה עוד תוכלי למצוא.‬
‫אני אאתר את גאס.‬
‫ממש לא. אני באה איתך.‬
‫מישהו צריך לחכות כאן למקרה שהוא יחזור.‬
‫בסדר.‬
‫אבל תהיה עדין איתו, או שאכסח לך את הצורה.‬
‫- ארנב הקטיפה -‬
‫ספר מטופש!‬
‫רוגטקה מטופשת.‬
‫כלב מטופש.‬
‫תיק מטופש.‬
‫- השמורה -‬
‫תעצרו.‬
‫אל תשמיעו קול.‬
‫בדיקה.‬
‫שלום, ערב טוב.‬
‫אני מנסה להגיע לבעלת הבית.‬
‫מדברת.‬
‫איימי אידן.‬
‫אספנית בני התערובת.‬
‫אני עוקב אחר פעילותך כאן כבר זמן מה.‬
‫יש לך מושג מי אני?‬
‫מניאק עם טנק?‬
‫אני האיש שייתן לך‬
‫פרק קטן משלך בספרי ההיסטוריה יום אחד,‬ ‫גברת אידן.‬
‫איך הפרק הזה יסתיים, זה תלוי רק בך.‬
‫האם השם "לייקה" אומר לך משהו?‬
‫היא הייתה כלבה בת מזל,‬
‫כלבלבה מעורבת מרחובות מוסקבה.‬
‫הסובייטים שיגרו את לייקה לחלל החיצון‬ ‫בשם המדע.‬
‫היא מעולם לא חזרה.‬
‫באסה.‬
‫אבל אלמלא לייקה הקטנה והמתוקה שלנו,‬
‫בני האדם לעולם לא היו נוסעים לכוכבים.‬
‫אספת כמה וכמה לייקות‬ ‫בגן החיות הקטן שלך, נכון?‬
‫אני אעצור אותך עכשיו.‬
‫לא משנה מה אתה מוכר,‬
‫התשובה היא לא.‬
‫כנראה שלא הבהרתי את עצמי.‬
‫החברים שלי ואני לא עוזבים.‬
‫ציינתי שהבאתי כמה חברים?‬
‫יש רק שתי מטרות‬ ‫בכל הנוגע למפלצות הקטנות האלה.‬
‫השמדה וניסויים.‬
‫הבעיה היא שאם אנחנו ממש טובים‬ ‫בחלק של ההשמדה,‬
‫אנחנו מוצאים את עצמנו רחוק מאוד‬ ‫מהמספרים שנחוצים לנו‬
‫כדי לבצע ניסויים על המכרסמים הקטנים האלה.‬
‫שם את נכנסת לתמונה.‬
‫הרשה לי להבהיר,‬
‫לך מכאן.‬
‫מה שמך, איש צבא?‬
‫דאגלס אבוט,‬
‫אבל את יכולה לקרוא לי "גנרל".‬
‫אתה דינוזאור, אבוט.‬
‫אתה כבר נכחד,‬
‫אתה פשוט לא רוצה להודות בזה.‬
‫ימיו הטובים ביותר‬ ‫של המין האנושי עוד לפניו, אני מבטיח לך.‬
‫לא.‬
‫עכשיו תורם של הילדים,‬
‫והתפקיד שלנו הוא לא לעמוד בדרכם.‬
‫הם מוטציה,‬
‫מזיקים פולשניים.‬
‫אומנם תעלול אכזרי של הטבע,‬
‫אך יש בהם דבר מה שחיוני להישרדותנו.‬
‫לכן אנחנו כאן.‬
‫לא.‬
‫הם טובים מאיתנו.‬
‫טובים ממך או ממני.‬
‫הם החלק הטוב שבנו.‬
‫בלי הסיבוכים.‬
‫אימא טבע לא רוצה שנחזור.‬
‫מעולם לא נתנו לה סיבה טובה‬ ‫להשאיר אותנו בסביבה.‬
‫אתה מתגעגע לזיקוקים, אבוט?‬
‫מי לא?‬
‫תיהנה, מניאק.‬
‫זוזו!‬
‫קדימה.‬
‫תפסו אותה!‬
‫- הכחדה שמחה! -‬
‫- גן חיות -‬
‫צודו אותה.‬
‫תגרמו לה להתחרט על זה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫שניכם, איתי. קדימה.‬
‫כולם, תישארו במקום עד שאימא תבוא.‬
‫טרנס, חכה להנרי במנהרה.‬
‫הוא ממש איטי.‬
‫כולם להישאר יחד.‬
‫פוחד.‬
‫תראה, גם אני פוחדת.‬
‫השמורה היא הבית שלנו.‬
‫אבל מה שחשוב זה שאנחנו בטוחים.‬
‫היא תגיע לכאן בכל רגע.‬
‫היא הבטיחה שהיא תבוא.‬
‫אני מאמינה בה.‬
‫יופי.‬
‫בובי?‬
‫בובי.‬
‫בובי?‬
‫בובי.‬
‫בובי, לא.‬
‫מה זה?‬ ‫-זה אחד מהם.‬
‫תפוס אותו.‬
‫טוב. בוא.‬ ‫-לא!‬
‫זהירות. הנה.‬
‫איפה אתה רוצה את הדבר הזה?‬ ‫-תביא אותו לכלובים.‬
‫ניסיון יפה.‬
‫צריכים את כל החובשים במרפאה.‬
‫איפה אנחנו?‬
‫ברוכים הבאים לביתכם החדש.‬
‫זהירות בירידה.‬
‫קדימה.‬
‫טוב לדעת.‬
‫ראני?‬
‫ראני.‬
‫ראני, אני כאן. ראני!‬
‫היא לא שומעת אותך.‬
‫היא גם לא יכולה לראות אותך.‬
‫בודדנו אותה מאיתנו.‬
‫אבל חשוב מכך,‬
‫בודדנו אותנו ממנה.‬
‫אמרתי לך שהיא לא מדבקת.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫אבל לא כולם מודעים באותה מידה‬ ‫למצבה הייחודי.‬
‫חוץ מזה, שנינו יודעים‬ ‫כמה מהר הנגיף הזה יכול להסתגל.‬
‫נכון?‬
‫ברוך הבא!‬
‫אני רוצה שתדע שיהיה לך כאן את כל מה שתרצה.‬
‫כל בן תערובת שתוכל לדמיין.‬
‫כל דבר שתצטרך, רק תקיש באצבעותיך‬ ‫ואנחנו נמצא דרך להביא לך את זה.‬
‫אני רוצה את אשתי.‬
‫אתה לא צריך לתת לי תמריץ, חתיכת מפלצת!‬
‫סיימת?‬
‫די לזיין את השכל, סינג.‬
‫גל חדש של החולי עומד להגיע.‬
‫ד"ר בל חזתה את זה‬ ‫והמודיעים שלי בחוף מאשרים את זה.‬
‫זה רק עניין של זמן. אז…‬
‫אני לא רוצה סתם תרופה.‬
‫אני רוצה את התרופה היחידה.‬
‫ואני רוצה את כולה.‬
‫לא הבטחתי שאוכל להכין אחת.‬
‫אני יודע.‬
‫שיקרתם כדי להציל את עצמכם. כאילו, דה.‬
‫תמצא לי תרופה עם מספיק מנות,‬
‫כדי שאוכל להחליט מי יחיה ומי לא.‬
‫ואז הציפור הקטנה שלך‬ ‫תוכל לעוף מהכלוב שלה.‬
‫עשינו עסק?‬
‫ונדי?‬
‫- פראי -‬
‫היי, גאס!‬
‫אוף, נו. קדימה, תחזור.‬
‫מר ג'פרד?‬
‫התינוק בסדר?‬
‫זה בן.‬
‫זה אנושי?‬
‫הוא ואימא שלו בריאים ונחים.‬
‫מזל טוב.‬
‫זה אנושי?‬
‫אתה רוצה לראות אותו?‬
‫רק עורכים בדיקות אחרונות על אשתך,‬
‫ואז היא תוכל להצטרף לשניכם.‬
‫קח את הזמן.‬
‫איזה סוג זה?‬
‫התינוק שלך, איזה סוג?‬
‫אני לא יודע.‬
‫זה היה אחד מהדברים האלה.‬
‫אני לא יודע אם אני מסוגל.‬
‫היי.‬
‫היי!‬
‫תופתע לגלות מה אתה מסוגל לעשות,‬
‫כשזה עבור מישהו שאתה אוהב.‬
‫בהצלחה.‬
‫- יחידה גנטית סדרה 1 -‬
‫אין להם זכר, וכבר עבר זמן מה.‬
‫אני אכבה את אורות המרפסת.‬
‫מה באמת קרה בפורט סמית'?‬
‫עברו חיים שלמים מאז.‬
‫למה הם יצרו את גאס?‬
‫איך עשיתם את זה?‬
‫גאס היה לגמרי באחריותה של בירדי.‬
‫אבל פורט סמית' לא היה קשור רק לגאס.‬
‫אני יודעת.‬
‫זה היה קשור גם לנגיף, נכון?‬
‫מה זה משנה עכשיו?‬
‫איך הנגיף קשור לילדים כמו גאס?‬
‫פעם שמעתי אותה אומרת‬ ‫שהם שני צדדים של אותו המטבע.‬
‫אבל היא לא הסכימה לספר לי יותר מזה.‬
‫אז למה הגנת על עבודתה במשך כל השנים האלה?‬
‫כי היא הייתה החברה הכי טובה שלי.‬
‫היא הייתה משפחה בשבילי.‬
‫כמו אחות.‬
‫כשהיא השאירה אותי כאן…‬
‫טוב, לא היה לי לאן ללכת.‬
‫כלומר, יש לך מושג איזו הרגשה זו?‬
‫כן.‬
‫אני יודעת בדיוק איזו הרגשה זו.‬
‫אני לא חוזר.‬
‫- מקום בטוח לבני כלאיים‬ ‫אנחנו נדאג לך -‬
‫היי.‬
‫תישארו ביחד.‬
‫אם תאבד את הדבר הזה‬ ‫אתה תתחרט על זה לשארית חייך.‬
‫אתה שברת את כל אנשי הזהב שלך.‬
‫ותראה איך אני יצאתי.‬
‫הייתי שומר את הדברים האלה.‬
‫זה כל מה שיש לך מאבא שלך.‬
‫איזה אבא?‬
‫אין לי אבא.‬
‫אין לי אף אחד.‬
‫אני לבד.‬
‫לא הייתי צריך לחצות את הגדר.‬
‫הייתי צריך פשוט להישאר ביער.‬
‫שום דבר מזה לא היה קורה.‬
‫שום דבר ממה?‬
‫הכול.‬
‫הכול מטופש. כולם רוצים להרוג אותי.‬
‫כולם משקרים.‬
‫טוב, הוא עשה כמיטב יכולתו.‬
‫אז למה הוא לא יכול היה לומר לי את האמת?‬
‫כנות…‬
‫היא קשה לפעמים.‬
‫כל הדברים שם בעליית הגג,‬ ‫לפחות ידוע שדבר אחד שהוא אמר היה נכון.‬
‫אתה ילד מיוחד.‬
‫אני לא רוצה להיות מיוחד.‬ ‫אני רוצה להיות כמו כולם.‬
‫אני רוצה להיות עם ילדים כמוני.‬
‫אמרת שיש כאלה בעולם.‬
‫אני אלך לשמורה.‬
‫כי נמאס לי להיות המוזר.‬
‫אם יש בעולם אחרים כמוני, ‬
‫אני רוצה לפגוש אותם.‬
‫אני רוצה לראות איך הם.‬
‫אתה יודע,‬
‫כשהכול התחיל להתפרק…‬
‫נולד לי תינוק קטן.‬
‫דומה לך מאוד.‬
‫כשראיתי אותו,‬
‫לא היה לי מושג מה לעשות איתו.‬
‫אפילו לא ידעתי מה הוא.‬
‫כלומר, אף אחד לא ידע מה לחשוב בזמנו.‬
‫כאילו, איך אני יכול להיות אחראי לאיזה…‬
‫אז גם אני רציתי לברוח.‬
‫מה קרה?‬
‫חשבתי על זה.‬
‫והבנתי שאני פשוט מפחד.‬
‫לא פחדתי ממנו.‬
‫פחדתי ממני.‬
‫אני חושב שהפחד הזה היה…‬
‫אהבה.‬
‫לא ידעתי מה לעשות עם זה.‬
‫אבל הוא היה זקוק לי.‬
‫אז הפסקתי לברוח.‬
‫הסתובבתי.‬
‫וחזרתי לקחת אותו.‬
‫- יולדות 8 -‬
‫אותו ואת אימא שלו.‬
‫אבל הם כבר לא היו שם.‬
‫מישהו לקח אותם.‬
‫ולא ראיתי אותם שוב לעולם.‬
‫אני פוגע בהרבה אנשים, איש קטן.‬
‫בדרך כלל בכוונה.‬
‫אבל לפעמים אני לא מתכוון לפגוע בהם.‬
‫לפעמים אני פשוט מקבל החלטות גרועות.‬
‫אבל אתה יודע מה?‬
‫אתה כנראה אחת מההחלטות הטובות שלי.‬
‫אל תתן לי לאבד גם אותך.‬
‫תחזור איתי.‬
‫ולאן נלך?‬
‫לאן שנרצה.‬
‫מה נעשה?‬
‫כל מה שנרצה לעשות.‬
‫אני יכול ללמד אותך דברים.‬
‫אתה יכול ללמד אותי… איך קראו למשחק הזה?‬
‫למסור את הכדור?‬ ‫-בדיוק.‬
‫נצטרך כדור.‬
‫אני חושב שנוכל למצוא אחד.‬
‫אולי תוכל להראות לי איך להכין סירופ.‬
‫צריך עצי מייפל.‬
‫נמצא כאלה.‬
‫כאילו, אנחנו צריכים הרבה מהם.‬
‫נמצא יער.‬
‫אולי אפילו נגור שם.‬
‫ביחד?‬
‫למה אתה חושב שאני פה?‬
‫גם דוב יכולה לבוא?‬
‫אני אצטרך לחשוב על זה.‬
‫אז מה נגיד ל"שמורה" כשהם יגיעו?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אל תתרגז, אבל התקשרתי אליהם‬ ‫והם אמרו שהם בדרך.‬
‫תראה, תיקנתי את זה.‬
‫איש גדול! שמעתי בום גדול!‬
‫איש גדול?‬
‫איש גדול!‬
‫איש גדול, תתעורר! הם באים! הם כאן!‬
‫איש גדול! תתעורר!‬
‫הוא היה אחד מאיתנו.‬
‫בוגד.‬
‫בושה לאנושות.‬
‫קדימה, בואו נזוז!‬
‫בן כלאיים נכנס הגיע, היכונו לקבלה.‬
‫הנה המידע עליו.‬
‫היי, קטנצ'יק.‬
‫אתה בסדר שם?‬
‫רק עוד קצת, אחי.‬
‫ג'וני!‬
‫כן.‬
‫חשבתי שביקשתי שתנקה את הכלביות.‬
‫כן. סליחה, בוס.‬
‫תתחיל עם זה.‬
‫מוכן בעוד חמש דקות.‬
‫אל תתן שיגלו שאתה מדבר.‬
‫מה שאני עומד לעשות‬
‫מנוגד לכל מה שאני מאמין בו.‬
‫אבל אני עושה את זה בשבילה.‬
‫ונשאר לנו מעט מאוד זמן.‬
‫אלוהים.‬
‫הם באמת פלא, הדברים האלה.‬
‫הוא…‬
‫מבוגר יותר מהאחרים.‬
‫יותר אנושי.‬
‫הוא…‬
‫זה?‬
‫תודה.‬
‫אבוט מוכן בשבילך.‬
‫כל מה שהיה ברשימה שלך כאן.‬ ‫הכול מושחז ומסודר בדיוק כמו שרצית.‬
‫איפה מצאתם אותו?‬
‫הוא רק הגיע.‬
‫מישהו דיווח.‬
‫אתה…‬
‫אתה מאמין באמונות טפלות?‬
‫סמוך עליי. אתה לא רוצה לתת לו לחכות.‬
‫כשסיימתי את בית הספר לרפואה,‬ ‫ראני נתנה לי פסלון קטן‬
‫של אלת הלמידה, כמתנה.‬
‫אתה יודע בצורת איזו חיה היא הופיעה פעם?‬
‫אייל?‬
‫אייל אדום.‬
‫תביא לי מטופל אחר. אני רוצה עוד זמן איתו.‬
‫הוא לא יאהב את זה.‬ ‫-ג'וני.‬
‫ככה קוראים לך, נכון?‬
‫הוא לא ידע כי אתה לא תספר לו.‬
‫את רואה אותם?‬ ‫-עדיין לא.‬
‫הייתי צריכה ללכת איתו.‬
‫הוא בטח מפחד שם בחוץ לבדו.‬
‫אתם צוות טוב, שלושתכם.‬
‫כן, טוב, היינו.‬
‫אם אראה אותם שוב…‬
‫מה שמך, מתוקה?‬
‫אמרתי לך.‬
‫דוב.‬
‫אני יודעת.‬
‫אבל אף הורה אוהב לא קורא לילדתו "דוב".‬
‫אז, מה השם האמיתי שלך?‬
‫תראי, אני יודעת שהתפרצנו לחיים שלך,‬
‫אבל אני לא מחפשת חברים.‬
‫בת כמה היית כשזה קרה?‬
‫הייתי בת שש.‬
‫אני לא זוכרת הרבה, אז…‬
‫והמשפחה שלך?‬
‫הוריי האומנים‬ ‫נרצחו בדם קר בידי אחרוני-האדם.‬
‫אני מצטערת. את לא חייבת לדבר על זה.‬
‫לא, זה…‬
‫זה בסדר.‬
‫האמת היא שאיש לא רצח אותם.‬
‫הם פשוט הלכו כמו כולם.‬
‫חטפו את החולי.‬
‫וגם הייתה להם תינוקת.‬
‫אחותי הקטנה.‬
‫היא הייתה בת כלאיים.‬
‫אבל אנשים באו לקחת אותה,‬ ‫ואני הייתי קטנה מדי בשביל לעצור אותם.‬
‫לאן הלכת?‬
‫הייתי לבד.‬
‫במשך זמן רב.‬
‫התרחקתי מבני אדם.‬
‫וניסיתי למצוא את אחותי,‬
‫אבל מעולם לא הצלחתי.‬
‫אז ויתרתי.‬
‫שנאתי מבוגרים.‬
‫ואז פגשתי מישהי כמוני,‬
‫שעברה את מה שאני עברתי.‬
‫קראתי לה טיגריס.‬
‫היא קראה לי דוב.‬
‫בנינו משפחה של ילדים כמונו.‬
‫עד שהיא בגדה בי.‬
‫ואז שוב הייתי לבד.‬
‫- הדובונים של סוזי-לו‬ ‫היי, שמי הובסון -‬
‫שמי בקי.‬
‫רבקה ווקר.‬
‫אבל ההורים שלי קראו לי בקי דוב הקטנה שלהם.‬
‫את לא יכולה לוותר על אחותך, בקי.‬
‫אם גאס יכול לחזור לכאן אחרי כל השנים האלה,‬
‫אין לדעת מה תוכלי למצוא אם תחפשי מספיק.‬
‫- נדלק… -‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫הילד שכח מה זה אומר‬ ‫להיות מוסתר מהעולם החיצון.‬
‫אבל הגדר הזאת הייתה שונה.‬
‫הפעם הוא לא היה באמת לבד.‬
‫- אנחנו -‬
‫מוכן, ד"ר סינג?‬
‫מוכן.‬
‫- מתקשר -‬
‫לפעמים כל מה שחשבנו שאיבדנו…‬
‫היה שם כל הזמן.‬
‫כשדברים מתפרקים,‬ ‫אנחנו מגלים מי אנחנו באמת.‬
‫תירגע.‬
‫מי את?‬
‫תישן קצת.‬
‫תבריא.‬
‫מחר נחזיר את הילדים שלנו.‬
‫יש לנו יחידה שלמה בציפורייה, אדוני.‬
‫יש לנו מטען חשוד‬ ‫ועוד אחד מתקדם לכיוון הגדר ההיקפית למטה ב…‬
‫אם אנחנו מצליחים לראות מעבר לפחד,‬
‫אנחנו מגלים מה באמת חשוב.‬
‫ואנחנו לומדים‬ ‫שלפעמים הדברים שמבדילים בינינו…‬
‫יכולים גם לחבר בינינו.‬
‫היי.‬
‫אני ונדי.‬
‫היי, אני גאס.‬
‫גאס.‬
‫כי משפחה היא מה שאנחנו עושים ממנה.‬
‫כל אחד מאיתנו.‬
‫ביחד.‬
‫- שיחה מתחברת -‬
‫הלו?‬
‫מי את?‬
‫תרגום כתוביות: זואי רוז‬