EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Fortiden er en morsom greie.
Vi liker virkelig å klamre oss til den.
Men noen ganger er det bedre å gi slipp.
Noen ganger må vi bare komme oss videre.
-Hvordan får vi tak i billetter? -Vi trenger dem ikke!
-Trenger jeg ikke kapsen min? -Bare fortsett å løpe!
-Vil ikke folk prøve å drepe meg? -Gus!
-Vi sakker akterut. -Jeg merker det!
-Vi må løpe raskere. -Løp raskere sjøl!
Vi må finne en måte å komme inn på!
Den, da?
Kom igjen, Bear! Skynd deg!
Jepp! Kom igjen!
Jepp!
-Han rekker det aldri. -Jo da. Det må han bare.
-Kom igjen, Sværingen! -Raskere!
-Du klarer det! -Kom igjen.
Du klarer det! Kom igjen, Sværingen! Kom igjen!
Kom igjen, Sværingen! Du klarer det!
Nei!
Sværingen! Du klarte det!
-Visste ikke at du hadde det i deg! -Din…
Ta den tiden du trenger.
-Bor det folk her? -Ikke akkurat. Det er besetningsrommene.
Vi var heldige. Vi hoppet på et godstog.
Ingen passasjerer.
Bortsett fra alle som jobber her, da.
En av dem kan jo komme.
Vi burde kunne gjemme oss og slappe av i en av sovevognene foran.
Burde være lett å holde seg i skjul.
Kom igjen, Gus. Kom deg ned derfra.
Gus.
Vet du hva?
Neste stopp er Colorado.
Og noen ganger… Vel… Noen ganger vil ikke fortiden gi slipp.
Gå hjem igjen!
Dere skal ikke være her. Gå inn!
Det brenner på kjøkkenet.
Vær så snill! Dere må hjelpe oss!
Nei, det går fint.
Jeg fant det jeg var ute etter.
Det er en oppskrift på en behandling der. Den holder Syken i sjakk.
Jeg vet det.
Jeg kan lage den. Jeg er lege!
Nei. Jeg trengte bare boka.
Nei!
Lar du oss dø, får du aldri kuren.
Hei!
Hun er ikke smittsom.
Da må du forklare meg dette. Hvorfor er hun som hun er?
Fordi du aldri sendte oss hybriden vi ba om.
Ukjente kvinne.
Ja, dessverre har vi litt få hybrider nå.
Hva er alt dette snakket om en kur?
Bare…
Bla om til siste side.
Kom igjen.
Dr. Bell kartla et hybridgenom
for å prøve å finne kuren, men hun overså noe.
Det er bitte små hull i baseparene, manglende kromosomer i sekvensen.
Noe jeg kaller "Spøkelses-DNA".
Fortsett.
Jeg har omrokert genkoden for å finne hullene.
Og der finnes kuren.
La meg gjette.
Ikke noe av dette står i boka.
Det stemmer.
Vil du ha kuren…
…må du slippe oss begge fri.
Johnny!
Ja, general.
-Hjelp de nye vennene våre å pakke. -Ja, sir.
Vi flytter dere til et bedre bosted, hvor dere vil få alt dere trenger.
Du.
-Nå driter du deg ikke ut. -Sir.
Er vi fremme snart?
Hva sa jeg?
At når vi krysser den store elva, så er vi i Colorado.
Har du sett noen elv?
Nei.
-Så…? -Da er vi ikke fremme ennå.
-Slutt å spørre, da. -La ham være i fred.
Hei, Bear. Kan du si meg hvor GoGro er?
-Jeg finner det ikke på kartet mitt. -Ja, Bear. Hvor er GoGro?
Jeg er ikke sikker.
Hvordan finner vi mamma om vi ikke vet hvor det er?
Slapp av. Det finner vi ut av. Vi har massevis av tid.
Kom hit litt, Gus.
-Hold deg unna kanten, Gus. -Jeg passer på ham.
Vil du se noe kult?
Se der.
-Er det sebraer? -Ja.
Skulle ønske at Pabba kunne sett dette.
La oss leke en lek. Vil du leke "jeg ser"?
-Hvordan gjør man det? -Det er enkelt.
Du ser deg rundt og velger noe, for eksempel en av sebraene,
og så sier du: "Jeg ser, blant mye mer, noe som begynner på s."
Så må jeg gjette hva du tenker på. Skjønte du det?
Jeg tror det. Kan jeg begynne?
Jeg ser, blant mye mer,
noe som begynner på bokstaven
a.
-Apache-motorsykkelen? -Niks.
Alpene der borte?
-Jeg gir opp. -En ape.
Hvor ser du en ape?
DYREHAGE
Jeg vant.
Denne leken var morsom.
Foreldrene våre lekte den med oss da vi var små.
Søstera mi var baby, men hun pekte på ting og kniste.
Jeg visste ikke at du hadde ei søster.
Du må jo savne dem veldig. Familien din.
Ja.
Jeg savner også Pabba.
Hva er ditt beste minne med ham?
Det var på bursdagen min, da jeg fikk Hund.
Ja, det var da han ga meg Hund.
Er det kosedyret ditt?
Da jeg falt ned på de lilla blomstene, var Hund der også.
Jeg fulgte etter ham gjennom skogen, og så tok han meg med til Pabba.
Pabba ba meg om å bli voksen og stole på det som jeg har her inne.
Kan jeg få se ham? Hund, altså?
-Nei, nei. -Hva er galt?
Hund er ikke her. Han er borte. Jeg finner ham ikke.
-Hva skjer? -Jeg mista Hund. Han er ikke her.
Du må ha mista ham her et sted. Vi sjekker de andre vognene og finner ham.
Hørte du også det?
-Det kommer noen. -Gjem dere. Nå!
Kom igjen. Gjem dere.
HÅNDDESINFEKSJON 24 FLASKER
Slutt.
Hvem der?
Nå er du i trøbbel.
Dette er ikke noe passasjertog.
Har deg!
Slipp meg!
-Vent nå litt! -La ham være i fred!
Fy søren!
Jimmy!
Jimmy Jacobs?
T.J.?
-Herregud! -Tommy Jepperd! Det er deg!
Godt å se deg, brorsan!
Godt jeg kjente igjen deg. Jeg kunne knust det pene fjeset!
-Ja, liksom! -Hva gjør du her?
-Tenkte å ta meg en tur, da. -Du, altså.
Flott. Nå er dere to, liksom.
Det går bra, Bear. Dette er Jimmy "Tjukken" Jacobs.
Tjukken.
-Hadde glemt det. -Vi spilte fotball sammen.
Dere ser på den beste forsvarsspilleren i laget Guardians historie!
Bare fordi du tok støyten for meg. Da så jeg bra ut.
Jeg var en hard skalle, men du tok din skjerv.
Ikke sant. Jeg har et slags statisk støy i hodet nå om dagen også.
-Det er vanskelig å konsentrere seg. -Det heter vel hjernerystelse.
Du må ha møtt på de andre også, da.
Troy? Rocco?
-Hva med D-Train? -De er borte, mann.
Lurer på hvordan det går med dem.
Vi hadde det gøy, ikke sant?
Vel, vel. Du jobber på tog nå, altså?
Ja, jeg har kjørt chartertog og transportert varer til alle som betaler.
Jeg jobber med vedlikehold og sånt.
Det er ikke så verst, men jeg savner å være på banen.
Gjør ikke du det?
Hvor er Gus?
Gus!
-Du kan komme ut nå. -Han med geviret?
-Sweet Tooth. -Jepp.
-Jeg tuller ikke, Gus. -Jepperd.
Hvor er han?
Jeg tror at han leter etter Hund.
Hva er det? Hva betyr det?
-Området har blitt merket. -Av De siste?
Vi må dra.
Nå.
Sjekk tunellene, Bobby.
Men hold deg ute av syne.
-Greit. -Ok?
Bør vi ikke ta ned båndene? Da kommer ikke slemmingene.
-Da hadde de iallfall visst at vi var her. -Kanskje vi bør gjemme oss, da.
De andre og jeg kan leke gjemsel, som du viste meg.
Vet de alt at vi er her, hjelper det ikke.
Vi hadde ikke hatt tid til å flykte.
Hva gjør vi?
Mamma!
Du… Alt kommer til å ordne seg. Det lover jeg deg.
Men jeg vil hjelpe til.
Wendy. Jeg lover.
Stoler du på meg?
Noen er utenfor.
Det ytre gjerdet.
-Hvem er han? -En av De siste.
Hvorfor står han bare der?
Han vet at vi er her, han?
La meg tenke.
Gå videre, vær så snill.
Jeg trodde at vi hadde mer tid på oss.
Er vi trygge?
Jeg husker ikke sist jeg så slike. Kan jeg ta en?
-Du bør ikke anstrenge deg, Rani. -Det går så fint, så.
Hadde vært lettere å pakke om vi visste hvor vi skulle.
Beklager.
Skal vi østover? Det er der De siste-klubbhuset er, vel?
-Rani. -Hemmeligstemplet, sier general Abbot.
-Det er altså Abbot, ja. -Rani.
-Jeg trodde at han hadde mindre skjegg. -Kan du gi deg, Rani? Vær så snill?
Du… Hva er det? Hva foregår?
-Jeg finner ikke alle bokstavene. -Slapp av.
Ikke be meg om det!
Vi brant nesten opp, så kom Abbot, og så sa du…
Ok.
Og nå finner jeg ikke bokstavene, og da kan vi ikke spille mer.
-Jeg vet det. -Hva gjør vi med Trixie?
-Vi får aldri ta henne med oss. -Hvem er Trixie?
Barnet deres?
Hesten vår. Hun har virkelig vært til stor hjelp.
Du…
Kan du…
Kan du vente utenfor, vær så snill?
Det kan jeg ikke.
Hvor tror du at vi tar veien, liksom?
Vent!
Jeg vet at dette er heftig, men prøv å puste. Det ordner seg.
Nei, Rani, det ordner seg ikke.
Hvordan skal jeg finne en kur mot Syken? Alle har lett i ti år nå.
Jeg vet ikke. Men jeg vet at vi får mer tid sammen nå enn vi hadde i morges.
Hva tror du at han gjør når han finner ut at vi bløffa?
Visste jeg ikke bedre, hadde jeg trodd deg. Forklaringen var overbevisende.
-Jeg pakker tingene mine. -Adi.
Gi deg, Adi.
DIPLOM - MEDISINSTUDIET
RAJASTHAN UNIVERSITET, MEDISINSTUDIET ADITYA SINGH
Jeg husker da den første pasienten kom.
Hun het Freya.
Adi, da.
Det så ikke ut som noe å bekymre seg for,
bare et merkelig tilfelle av influensa, noe som ville gå over, og så…
…kom hun tilbake en uke senere, og denne gangen…
…var hun verre, mye verre. Uansett hva jeg gjorde…
…uansett hvor mye jeg prøvde å hjelpe…
…så hadde det ingen betydning.
Så døde hun.
Jeg vet det.
Jeg ser dem fortsatt for meg. Alle sammen. Ansiktene deres.
Vi sa at vi skulle ta oss av dem,
sånn at de ikke skulle være redde, ikke sant?
Men vi visste hele tiden at de kom til å dø.
At det ville komme flere i deres sted. Etter en stund sluttet jeg å bry meg.
Det måtte jeg, bare for å klare å fortsette.
Det gjorde meg følelsesløs.
Derfor sluttet jeg som lege.
Etter at jeg tok over legesenteret etter Bell…
…etter det vi gjorde mot Doug og Nancie…
…så er følelsen tilbake. Til hvilken nytte?
For å finne en kur.
-Du tror vel ikke helt ærlig… -Jeg tror…
…på deg, Adi.
Det gjorde dr. Bell også.
Derfor ga hun deg journalen sin.
Du kan fullføre det hun begynte på.
Du er ikke alene om dette.
Vi har da kommet oss hit sammen?
Sammen.
-Er du her inne, Gus? -Gus?
-Før snek jeg meg unna og fikk juling. -Han er et barn. Savner leken sin.
Slapp av, T. Jeg kjenner hver krik og krok av toget. Vi finner ham.
-Dere frakter massevis av godteri. -Ja, det er del av samme fraktoppdrag.
Jeg tenkte å knabbe et par til meg selv.
Hvis han ikke er her, så aner jeg ikke hvor han kan være.
Gus?
Gi deg, Sweet Tooth. Slutt å tulle nå.
Du gjetter aldri hva de har her. En vogn full av Choc-O-Rockets!
Han er litt av en villstyring. Som snytt ut av nesa på foreldrene?
Louisa var gravid sist jeg traff dere.
-Vilt at dere fikk et dyrebarn. -Gus er ikke sønnen min.
Vi bør spre oss. Jeg ser i neste vogn.
Idiot.
Hva skjedde, brorsan? Med Louisa og barnet?
De er borte, Jimmy.
Akkurat som D-Train og de andre.
Jeg er lei for det, T. Tok Syken dem?
Hva er greia med hjortegutten?
Han er bare en guttunge.
Bare en guttunge, som jeg prøver å hjelpe.
Det høres ikke ut som den Jepp jeg husker. Før handlet alt bare om deg.
Gus! Herregud, hvor i helvete har du vært?
-Jeg fikk nesten hjerteinfarkt. -Finner ham ikke. Jeg finner ikke Hund.
Ta deg sammen, gutten min. Man gråter ikke under apokalypsen.
-Jeg skal finne en ny Hund til deg. Lover. -Du forstår det ikke.
Pabba lagde Hund av sine egne sokker. Det lukter fortsatt som ham.
Du… Husker du at jeg fortalte om å komme til Colorado?
Når vi krysser den store elva, er vi i Colorado.
Vel…
Fortell meg hva du ser.
Betyr det…
Ja, Sweet Tooth. Vi kom oss dit.
Vi er i Colorado.
Vi kom oss til Colorado.
Nå må vi bare finne ut hvor i helvete GoGro er.
GoGro?
-Sa du GoGro? -Ja, kjenner du til det?
Selvsagt kjenner jeg til det.
Hvor i helvete er det?
Det…
Det er faktisk…
Det er…
-Konsentrer deg, Jimmy. -Jeg vet at jeg vet om det…
Jeg hører om det hele tida.
Jeg sjekker lastedokumentet. Ja.
-G, som i GoGro. -GoGro.
Jeg husker det. Forkortelse for Goss Grove.
Men alle kaller det GoGro. Et nabolag utenfor Essex City.
-Neste stopp. -Takk, den andre Sværingen!
-Bare hyggelig. -Hva er galt?
-De siste. På toget. -Hva gjør De siste på dette toget?
-De leide det. Trodde jeg sa det. -Det sa du helt klart ikke.
De flytter virksomheten sørover, også Choc-O-Rockets.
-General Abbot… -Ikke viktig.
-Hvor er de? -I neste vogn, på vei hit.
-Pokker. -Vi tar dem. Gidder ikke gjemme meg mer.
Nei. Vi vet ikke hvor mange de er.
Hva skal vi gjøre, da?
Følg etter meg. Ja.
Dere? Vi har ikke andre steder å dra.
Jeg snakker med dem. Hold dere ute av syne.
De tror meg når jeg sier at ingen er her.
Ikke for å være frekk, men du har aldri klart å godsnakke med noen.
De kommer.
Vi må hoppe. Det er eneste utvei.
Nå kødder du med meg.
Jepp?
Hva skal vi gjøre?
Vi skal gjøre noe dumt.
Vent.
Hva skjer, karer?
Hva gjør du her?
Hørte dere ikke om det? De… Det er lekkasje i byssa.
Det lukter gass.
Besetningsvogna er stengt fram til vi har ordna det.
-Vi må ta alle forholdsregler. -Komfyren er elektrisk.
-Hva? -Komfyren.
Den er elektrisk. Ikke gassdrevet.
ETTERSØKT AV DE SISTES MILITÆRTROPP
Jepperd.
Oi.
Ta ham!
-Hvorfor i helvete gjorde du det? -Åpne døren!
Hund!
Ta med øksa.
-Jepperd. Hører du meg? -Skal dere gjøre noe, så gjør det fort.
Vi må hoppe, Jepperd.
Nei. Ta Gus med deg.
-Jimmy og jeg kjøper dere litt tid. -Nei. Vi drar sammen.
-Hør her, Gus. -Nei, Jepp. Sammen.
Hei! Jeg snakker til deg!
Hør på dem, Tommy.
Jeg kjøper dere litt tid. Det skylder jeg deg for alt du gjorde.
-De dreper deg om du hjelper oss. -Du er ikke den eneste som har endra deg.
Hjernen min blir aldri den samme.
Skal det være slutt nå, så skal jeg gjøre det eneste jeg var flink til.
Dra!
-Vær med familien din. -Jepperd!
Dra.
Hei!
Pokker. Kom igjen.
Skal vi virkelig hoppe?
-Ta et dypt innpust, Gus. -Klar? Tre, to, en…
-Hvor er han? -Hvem da?
Sjekk der borte.
Vent litt.
-Hva? -Så jeg kan slå dere sanseløse.
En applaus for Jimmy
"Tjukken" Jacobs!
DYREHAGE
-Husker du planen? -Ja.
Følg rørene. Gjem deg i kirka. Beskytt de andre. Vent til du kommer.
-Bra. -Hvorfor blir du ikke med nå?
Jeg må bli her, i tilfelle slemmingene kommer.
-Du bør ikke være alene. -Pigtail. Du må passe på de andre.
-Hva om jeg dummer meg ut? -Det gjør du ikke.
Husker du hva jeg sa?
Uansett hva som skjer, så vil du være sterk,
for du er jo Wendy. Du er jo dattera mi.
-Kom igjen. Dra, nå. -Lover du at du kommer?
Kors på halsen.
-Bobby er klar. -Nå må dere dra.
Dra, nå.
Det er vanskelig å slippe taket på noe.
Det er tungt å ta farvel.
Gi oss hendene deres.
Jeg vil bare at du skal vite at jeg slapp løs hesten deres.
Hun er fri nå.
Takk.
Men det vi ikke alltid forstår når vi gir slipp på noe…
…er at vi åpner opp litt rom.
Rom for å vokse.
Det viser oss hvem vi er…
…og hva vi er i stand til.
Vi finner ut hva som virkelig betyr noe,
og hvem vi egentlig alltid hadde vært.
-Ikke gå for langt ut. -Det skal jeg ikke.
-Herlighet. -Det du gjorde der, var ganske kult.
-At du hentet Hund. -Trodde du ikke at jeg hadde det i meg?
Jeg vet at du vurderer å dra sørover, men
du kan bli værende med oss, om du vil.
Jeg skal tenke over det.
Dere!
Hva er det?
Jeg ser, blant mye mer,
noe som begynner med bokstaven e!
VELKOMMEN TIL ESSEX COUNTY BYKJERNE
Nå kommer vi, GoGro!
Tekst: Fredrik Island Gustavsen