EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Det sägs att ingen är lika rättvis som Fader Tid.
Det beror på en liten sak.
Vem man än är och vart man än tar vägen…
Vi kan väl säga att tiden har en förmåga att komma i kapp oss alla.
Gladys.
General.
Det var länge sen.
Jag och pojkarna var i trakten och ville bara svänga förbi.
Får vi stiga på?
Slå dig ner.
Är det här verkligen nödvändigt?
Är det verkligen nödvändigt att fejka en dödlig sjukdom?
Jag har slutat jobba för dig.
Gladys…
En ny våg är på väg. Det här kan vara vår sista chans.
Det finns faktiskt två sorters människor i världen.
Folk som helt enkelt låter det här förfärliga, groteska viruset
döda dem och deras närstående.
Makar, mammor, pappor, barn.
Precis som dina två flickor.
Sen har man soldater.
Folk som är villiga att göra vad som än krävs
för att besegra den vidriga sjukdomen,
ta tillbaka kontrollen och återerövra mänskligheten.
Du ska få gissa vilken sorts människa jag är.
Du är ett monster.
Det handlar snarare om vem du är.
Var är den jävla boken?
Jag lämnade den hos min efterträdare.
I Rockbridge.
Dr Singh.
Toppen.
Jag är verkligen tacksam.
De är bara barn.
De kommer att finnas kvar när vi är ett minne blott.
Vad du än gör.
Ja, tiden är en märklig sak.
En ständig följeslagare…
Nej!
…tills den slutar vara det.
Nej!
DIN STUND ÄR KOMMEN
Såg du? Vi var som Tom och Huck när de flydde från skurkar.
Vad är det?
Inget.
-Är det för att jag tappade dina piller? -Nej.
Hör på, grabben.
Jag vill tacka dig för det du gjorde förut.
Vadå för nåt?
Du skyddade mig.
Och du mig.
Knyt näven.
Häftigt.
Vi är ett bra team, Storeman.
På tal om det…
Du, Sweet Tooth…
Jag hänger med till Colorado.
Vänta…
Följer du med mig?
Visst. Varför inte?
Gör inte nån stor grej av det.
Vi måste ta oss dit först.
Jepp, vad är det du gör?
Men vi har missat tåget, så hur tar vi oss dit?
Först måste vi klura ut hur vi kommer till närmaste väg.
De där snorvalparna har gjort mig snurrig.
Är det här din nya grej?
Du gömmer dig i skogen tills dina vänner förlåter dig?
Jag vill bara prata med Gus.
Okej, låt det gå fort.
Jag glömde ge dig den här.
Får jag se den?
Du behöver den för att hitta din mamma. Det är allt mitt team…
…mitt förra detta team, tog reda på om Birdie.
Vad är det där?
En adress, antagligen till din mammas hus.
Det är en del av en adress.
Vad fan är "GoGro"? Är det en riktig plats?
Det är mer än ni hade nyss.
Jag hoppas att det hjälper, och lycka till.
-Vänta, vart ska du? -Till tåget.
Skitsnack.
-Tåget kommer inte hit. -Jo det gör det, men det stannar inte.
Vi ska också till tåget. Får vi följa med?
-Det är nog ingen bra idé. -Instämmer.
Varför inte?
Tjejen är galen.
Ni måste passera Sorgens dal.
Vad är det?
En äng med giftiga lila blommor.
Att gå dit är som att be om att dö.
Men det är kortaste vägen till tåget, och djurarmén kommer inte leta där.
Kom igen, tåget tar oss till Colorado.
-Vi måste följa med henne. -Nej.
-Snälla… -Nej.
Snälla…
Okej!
-Men du måste göra som jag säger. -Avgjort.
Hallå!
Jag sa, göra som jag…
Fan också.
-Åker tåget på den? -Nej, den var till för bilar.
Tänk att du vet vad en bil är.
Knip igen!
Rör på påkarna.
VARNING FÖR HJORT
Jag undrar hur GoGro är.
Det är säkert fint, som min mamma.
Vad vet du om henne, Gus?
Tja, jag vet att hon inte har horn.
Och jag var hennes liv, så hon letar säkert efter mig också.
Ibland när vi bygger upp en bild av nån i tanken
lever de inte upp till den.
Låt honom vara.
Du är allergisk mot vuxna, men han behöver inte vara det.
Så dum jag är. Du har säkert gjort ett utmärkt jobb
med att lära Gus om mänsklighetens alla nyanser.
Jag visste inte att nyanser var din grej.
Det är svårt att avgöra, med tanke på tigern och psykopat-armén.
-Är det tacken för att jag räddade dig? -Bråka inte.
Grabben räddade mig.
-Hur långt är det kvar? -Är du trött?
Lägg av.
Gus.
Stanna inom synhåll.
Har trädet en filt på sig?
Det är ingen filt.
Det är en fallskärm.
Jag har bara hört talas om dem.
Förr i tiden hoppade folk ur flygplan högt uppe i himlen,
och fallskärmarna saktade ner dem när de föll.
För att skydda dem.
Nu driver du på mig, va?
"Driver med". Och nej.
Folk gjorde det för skojs skull.
Okej…
Men ibland gjorde folk det för att döda andra.
Det kallades "krig".
Ni måste tro att jag är dum.
För om filten är så magisk, varför lämnades den i ett träd för alltid?
Helt rätt.
Allvarligt.
Oschyst.
Lugn, vi är nästan framme.
Vart är du på väg?
Nånstans.
Precisera "nånstans".
Vissa i söder skyddar hybrider.
Jag kan hjälpa hybrider även utan armén.
-Och du, då? -Vadå?
Tror du verkligen att hans mamma är vid liv…
Gus.
Är det där ett knäckäppelträd?
Han har superhörsel.
Okej, han hör oss inte.
Hör på nu. Det kvittar vad jag tror.
Grabben fullkomligt dryper av hopp.
Vem vet var det kommer ifrån.
Varför gör du det här?
Hjälper Gus.
Jag har mina skäl.
Du kan väl precisera skälen?
Jag behöver inte precisera nånting.
Vi klarade det. Vi är framme.
Äntligen.
Sorgens dal.
Det ser ganska glatt ut.
Det sägs att man begravde de döda här efter den stora kollapsen.
Blommorna växte av smittan.
Gör de folk sjuka?
Ingen går nära nog för att veta det.
Hur tar vi oss över?
Den där.
Aldrig i livet. Inte en chans.
Vadå? Är du rädd?
Nej, jag är smart. Den håller inte för vår vikt.
Du menar din vikt.
Gus och jag får gå utan dig.
Det var din plan från början.
Jag tar mig bara till tåget.
-Hörni? -Lägg av.
Nej, du spelar bara tuff.
Som om det inte gjorde nåt att bli utslängd.
Dra åt helvete.
Jag är redan där.
Om det inte vore för dig skulle jag inte ens vara här.
Jag vet att det är svårt att fatta, för du bryr dig bara om dig själv,
men det var min enda familj, och du sabbade den!
Nej! Gus!
Nej, vänta!
-Kom tillbaka! -Vänta på oss!
Nej, Gus!
Grabben!
Vänta.
Det är för långt.
Vänta på oss, okej?
-Inte om ni fortsätter bråka. -Gus, kom tillbaka!
Skrik inte. Att höja rösten hjälper inte.
Det hjälper mig. Gus!
Om du tar ett steg till är vi inte ett lag längre.
Jag skojar inte. Kom tillbaka!
Nej!
Hjälp, Storeman!
-Den håller inte för dig. -Har du en bättre idé?
Gus!
Fan.
Släpp inte taget.
Släpp inte!
Rör dig inte!
Stilla.
Håll i.
Sweet Tooth!
Gus!
-Gus! -Gus!
Gus!
Samtidigt som tiden rann ut för vissa…
…tog Aimee och Wendy vara på att de hade all tid i världen.
Det tog åratal att kultivera det som blev det viktigaste för dem båda…
…Reservatet.
Stå still, Bobby Vi ska gå och handla snart.
Stå still.
Tack.
Vänta, Bobby. Kom tillbaka!
Jag menade det inte.
Kom tillbaka!
Hallå. Är det nån där?
Jag försöker nå Reservatet.
Fortsätt.
Tack och lov.
Vi har hittat en pungråttehybrid som vi inte vet hur man tar hand om.
Vi hittade ditt flygblad. Visst kan du hjälpa oss?
Jag ska berätta var du kan lämna honom, så hämtar vi honom.
Lämna honom? Han är en bebis.
Vi kan komma till dig.
Det är våra regler.
Den kommer inte leva mycket längre.
Säg bara var du är.
Han behöver hjälp.
Du kan lita på mig.
Hallå?
Mamma?
Får vi en till bebis?
Det är för farligt.
Var är Bobby?
Jag vet inte.
Han gräver hål överallt.
Han går till och med ut ibland.
Jag bad honom. Han hjälper mig med ett projekt.
Men jag får ju inte gå ut.
Är det det som stör dig?
Du kan leka med andra hybrider.
De gör sin egen grej.
Och Junior?
Han lämnar aldrig sitt träd längre.
Han är delvis uggla.
Och Henry?
Han lämnar inte sitt skal.
Han är för blyg.
Så vitt jag vet…
…är du också djurhybrid.
Jag är inte som de andra.
Du gör dem för stora.
De ska se ut så här.
Säkert att du inte är griskulting helt och hållet? Du är bra på att jobba med lera.
Du är inte lika djurlik som de andra. Det är okej.
Jag kan önska att jag var det.
Det gör inte jag.
Jag kan inte driva det här stället utan dig, Pigtail.
Det är för att du är smart. Smartare än de flesta människor jag har känt.
Men jag är inte människa.
Tack och lov.
Jag var också annorlunda i din ålder.
Det var inte förrän jag kom hit och hittade dig, som jag äntligen…
…lärde mig att vara mig själv.
Hur lär jag mig det?
Genom att inte tänka att det är fel på dig.
För du är perfekt precis som du är.
Du är tillbaka.
Vad har du där, Bobby?
Var hittade du den?
-Stängsel. -Han hittade den på stängslet.
De har hittat oss.
Hund?
Vänta på mig!
Vart ska vi?
Sakta ner, Hund!
Hund!
Var är du?
Pubba!
Gus!
Vad lång du har blivit!
Vänta lite.
Det var bättre.
Du ser trött ut.
Jag kom långt bortifrån.
Jag har saknat dig.
Jag har saknat dig också.
Jag måste berätta nåt.
Och du kommer bli arg.
Okej.
Berätta, för vi har ont om tid.
Jag bröt mot din regel.
Regeln du sa att jag aldrig fick bryta mot.
Jag korsade stängslet.
Ja.
Är du arg?
Jag väntade mig det förr eller senare.
Gjorde du?
Jag ville inte att du skulle förändras.
Så gjorde jag det rätta?
Det vet man inte alltid. Så är det att växa upp.
Lyssna bara på det som finns här.
Även när det är svårt.
-Jag har inte sagt det värsta än. -Berätta.
Jag följde med en av dem som du varnade mig för.
Okej.
Men han är inte så ond.
Han är god innerst inne, tror jag.
Man måste bara titta efter.
Så du lär dig.
Människor är komplicerade.
-Han och Björn tar mig till mamma. -Finns det en björn också? Bra.
De är mina vänner, men de är dåliga på att hålla sams.
Hör på.
Nu när du har lämnat stängslet måste du fortsätta framåt, okej?
Du har ett tåg att passa.
Men jag vill stanna här med dig!
Jag vet, vännen. Men hör på.
Du har viktigare saker att göra nu.
Det handlar inte om oss två längre.
Det finns andra barn som du där ute. De räknar med dig.
Men du måste vara modig.
Även när det är svårt.
Okej?
Var inte rädd.
Okej, kom.
Jag ska visa dig nåt.
Du är redo nu, Gus.
Kom ihåg det jag sa.
Titta på mig.
Jag ser dig.
Och snart kommer världen att se dig också.
Pubba?
Pubba!
Kom tillbaka, lämna mig inte!
Lämna mig inte, kom tillbaka!
Så trevligt att träffa dig, Gus.
Han kommer, stanna inte.
Var inte rädd, Gus. Du är redo nu.
Gus!
Jag är inte rädd.
-Gus! -Gus!
-Du är redo nu, Gus. -Sweet Tooth!
Kom ihåg vad jag sa.
Det är upp till dig, Gus. Ge inte upp.
Få bort den här.
Jag är inte rädd.
Går det att vara långsammare?
-Det var inte du som bar honom. -Jag ser inget.
-Du ville ha hjälmen. -Du ville ha fallskärmen!
Den passade!
Knyt näven.
Stöt ihop dem.
Nu går vi.
Och samtidigt som ondskan bredde ut sig
var ett lyckligt slut precis utom räckhåll för vissa.
-Herregud! -Har du sett ett spöke?
Jag är lite skärrad nu för tiden.
Ja, du är inte den enda, grannen.
Jösses, Adi. Bränn dem bara.
Sprid ut lite träspån i stället.
Vi kan inte lösa alla problem med eld, Bob.
Ibland måste man ta tjuren vid hornen.
På tal om det. Ta några extra, till Rani.
HAR DU SETT MIG?
-Varför tror du att hon är försvunnen? -Det har gått tre dagar.
Tre dagar?
Hon bor granne med dig. Har du inte märkt nåt?
Vi har inte sett Nancie sen Dougs fest, men vi har inte direkt hållit koll.
Hon blir nog smickrad av de här när hon dyker upp.
-Vi får hoppas det. -Ja.
Hur mår Rani, förresten?
Jag har inte sett henne.
Du vet, sen…
…Dougs fest har hon varit upptagen med att sanera huset.
För vi har såna där…
…bänkskivor i granit.
Man måste verkligen se upp med fogarna.
Du, tack för tipset, Bob. Hyggligt.
Vi förlitar oss på dig.
För att hålla oss friska och vaksamma.
Om det kommer en till våg av det här…
…behöver vi dig.
Du…
-Till er tjänst. -Detsamma. Vi ses.
HAR DU SETT MIG? NANCIE SAKNAS
Lova att välja ett bättre foto om jag försvinner.
Jag kunde knappt behålla fattningen. Jag trodde att han visste.
-Vi har inte gjort nåt. -Exakt!
Vi har praktiskt taget dödat henne.
-Sparkade du Nancie i bröstet? -Nej.
-Sparkade jag Nancie i bröstet? -Nej.
Då så. Om du vill skylla på nån, så finns Trixie.
Du har rätt. Det har du alltid.
Du ser inte frisk ut.
Du är brännhet. Så här länge har du aldrig varit utan behandling.
Oroa dig inte för mig. Jag är orolig nog för oss båda.
-Jag? Orolig? -Jag vet hur du blir.
Svara.
Varsågod.
Dr Singh, du har en leverans på kliniken.
Jag kommer strax.
Den hemliga ingrediensen.
Du blir bättre på nolltid.
Jag kommer strax.
Jag följer med dig.
Jag vill också ha pommes frites.
Jordgubbsmilkshake.
Samantha?
Hon har gått tidigt.
Kolla den här. Jag kollar de här.
Jackpott.
Redo? Ett, två, tre.
Går det bra?
Allt väl?
Ja.
SLUT PÅ HYBRIDER
Nej.
Nej!
Adi?
Varför läcker det vatten från frysen?
Jag ska kolla. Kom hit. Kom.
Fortfarande här.
Lämnade du dörren öppen?
Nej, jag låste den.
Tror jag.
Samantha är borta.
Tänk om hon såg?
Vi…
-Vi måste gå. -Ja.
Där är de!
Hej, allihop.
Har vi missat ett meddelande om grannpatrullmöte?
Kan du berätta vad som finns i frysen, Adi?
Du ljög för mig tidigare.
Du visste exakt var Nancie var.
För att du dödade henne.
Ledsen, Bob.
Och jag är ledsen att ni fick veta så här.
Hon var sjuk.
Varför sa du inget?
Grannskapet bygger på tillit.
Nej.
Grannskapet är byggt på hyckleri.
Hur många grannar har vi eliminerat ihop i virusets namn?
Hur mycket bensin krävs för att få oss att glömma att det inte är normalt?
Och det blir det aldrig.
Vi bosatte oss här i hopp om vänlighet, och allt vi hittade…
…var vildar med bättre frisyrer.
Jävlar.
Lugn, hon smittar inte. Lugn…
Låt henne vara!
Hon har inte gjort nåt! Bort!
Lämna henne i fred! Hon har inte… Lämna henne i fred!
VÄLKOMMEN TILLBAKS
Ja, det finns faktiskt stunder i våra liv när tiden är barmhärtig.
När vi får en sekund till, en minut till,
ett ögonblick till med dem vi älskar.
JÄRNVÄGSKORSNING
Och ibland blir det som jag har sagt.
Tiden kommer i kapp oss.
Skall gamla vänner glömmas bort
Och allt som fordom var?
Skall gamla vänner glömmas bort
Och gamla goda dar?
Vi klarar oss.
Herregud.
Jag är ledsen.
Nej.
Vi är här. Tillsammans.
Det var mitt fel.
Va?
Det var jag som tog hem det.
Vad pratar du om?
När det började, när jag jobbade på sjukhuset. Jag…
Jag borde ha skyddat dig, men jag utsatte dig för det.
Adi, det var Johnsons son på poolpartyt.
Han nyste på mig.
Minns du inte det?
-Jag trodde… -Det var inte du, älskling.
Det var inte du.
Kom hit.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Stick härifrån nu!
Hur det än ligger till,
så har Fader Tid ett lustigt sätt att knyta ihop allt vid…
…tja, vid rätt tidpunkt.
Dr Singh, förmodar jag?
Jättefint hus.
Undertexter: Dann Ling