A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
ELJÖTT A TE IDŐD!
Sokan azt mondják, az idő a legnagyobb igazságtevő.
Ennek egyszerű oka van.
Mindegy, ki vagy, és hová mész…
Mondjuk úgy, hogy az idő valahogy mindig utolér.
Gladys!
Tábornok!
Rég láttam.
A fiúkkal épp erre jártunk, gondoltam, beköszönünk.
Bejöhetünk?
Üljön le!
Tényleg muszáj ezt?
Önnek muszáj halálos betegséget színlelnie?
Nem dolgozom önnek többet.
Gladys, jön a következő hullám. Ez lehet az utolsó esélyünk.
Kétféle ember van a világon.
Vannak, akik hagyták, hogy ez a rémes,
gonosz, szörnyűséges vírus megölje őket és szeretteiket.
A férjüket, feleségüket, anyjukat, apjukat, gyerekeiket.
Az ön két kislányát.
És vannak a katonák.
Olyanok, akik bármire hajlandóak,
hogy leküzdjék ezt az undorító kórt,
visszavegyék az irányítást, és visszaadják a hatalmat az emberiségnek.
Hagyom megtippelni, hogy én melyik típus vagyok.
Maga szörnyeteg!
A kérdés inkább az, hogy ön micsoda, Gladys?
Hol van az a rohadt könyv?
Odaadtam a helyettesemnek.
Rockbridge-ben.
Dr. Singhnek.
Nagyszerű!
Ezer hála.
Ők csak gyerekek.
Bőven túl fognak élni minket.
Mindegy, mit csinál.
Igen, fura dolog az idő.
Mindig velünk van…
Ne!
…míg hirtelen el nem múlik.
Ne!
Láttad ezt? Elmenekültünk, mint Tom és Huck.
Mi a baj?
Semmi.
- Azért van, mert elhagytam a gyógyszered? - Nem.
Figyelj, kölyök!
Szeretném megköszönni, amit értem tettél az előbb.
Mit?
Kiálltál értem.
Ahogy te értem.
Szorítsd ökölbe a kezed!
Menő!
Jó csapat vagyunk, Óriás.
Erről jut eszembe!
Figyelj, Haspók…
Elkísérlek Colorádóba.
Várj, akkor velem jössz?
Persze. Miért is ne?
Még ne éld bele magad, rendben?
Előbb oda kell érnünk.
Jaj, Jepp, mit csinálsz?
Lekéstük a vonatot, hogy jutunk el oda?
Előbb valahogy ki kell keverednünk innen, és eljutni a legközelebbi útig.
Azok a huligánok teljesen összezavartak.
Szóval most ezt csinálod?
Az erdőben bujkálsz, míg vissza nem fogadnak?
Beszélni szeretnék Gusszal.
Oké, gyorsan!
Ez a tiéd.
Hadd nézzem!
Szükséged lesz rá, hogy megtaláld anyukádat. A csapatom…
A volt csapatom ezt derítette ki Rigóról.
Mi az?
Valószínűleg ez anyukád címe.
Ez csak egy cím része.
Mi az a GoGro? Egyáltalán létezik?
Egy perce még ezt se tudtad.
Remélem, ez segít, és sok szerencsét!
Várj, hová mész?
- A vonathoz. - Lószart! Nem jár erre.
De igen, csak nem áll meg.
Mi is a vonathoz megyünk. Veled mehetünk?
Nem tudom, jó ötlet-e, Gus.
Egyetértek.
Miért nem?
Ez a csaj őrült.
Át kell kelnünk a Fájdalom völgyén.
Az meg mi?
Egy lila virágokkal teli, mérgező mező.
Tiszta öngyilkosság arra menni.
De az a leggyorsabb út a vonathoz, és ott nem keres majd az Állathadsereg.
Gyere, Óriás! A vonat elvisz Coloradóba.
Vele kell mennünk!
Nem.
- Kérlek! - Nem.
Kérlek…
Jól van.
De én irányítok.
Rendben.
Hé, azt mondtam, én irányítok…
A fenébe!
Azon megy a vonat?
Nem, az autóknak volt.
Meglep, hogy tudod, mi az az autó.
Pofa be!
Mozgás!
SZARVASVESZÉLY
Vajon milyen hely a GoGro?
Biztos szép, mint anyukám.
Mit tudsz róla, Gus?
Azt, hogy nincs agancsa.
Én voltam neki a legfontosabb, szóval biztos ő is keres engem.
Néha amikor elképzelünk valakit a fejünkben,
a valóságban teljesen más lesz.
Hagyd békén!
Nem kell neki is utálni a felnőtteket, mint neked.
Mit is gondoltam?
Biztosan tökéletesen megtanítottad Gusnak az emberi faj árnyalatait.
Mert téged izgatnak az árnyalatok?
Az őrült tigrises bandádból nem ez jött le.
Meg se köszönted, hogy megmentettelek.
- Ne veszekedjetek! - Gus mentett meg, nem te.
Messze van még?
Miért, fáradsz?
Ne kezdd!
Gus! Maradj szem előtt!
Ez egy takaróba bugyolált fa?
Ez nem takaró, hanem egy ejtőernyő.
Csak hallomásból ismerem.
Régen az emberek kiugrottak a repülőkből fenn a magasban,
és az ejtőernyő lassította le az esésüket.
Ez védte meg őket.
- Ugye csak tehénkedsz? - Az marháskodás. De nem.
Szórakozásból is csinálták.
Oké.
De néha azért csinálták, hogy másokat öljenek meg.
Úgy hívták, „háború”.
Ti tényleg hülyének néztek. Ha ez a takaró olyan varázslatos,
miért hagyta itt az, aki használta?
- Igaz. - Lebuktunk.
Komolyan, srácok, ez nem jófejség.
- Nyugi, mindjárt ott vagyunk. - Te hová mész?
Valahová.
- Pontosabban? - Délen van, aki befogadja a hibrideket.
Hiába nem vagyok már a Hadseregben, segíteni akarok nekik.
- És te? - Én?
Szerinted az anyja tényleg életben lesz, amikor…
Gus! Azon a fán nem karamellás alma terem?
Szuperhallása van.
Jól van, nem hall minket.
Figyelj! Mindegy, én mit gondolok.
Ebből a kölyökből csak úgy árad a remény.
Nem tudom, hogy csinálja.
Miért csinálod ezt? Miért segítesz neki?
Megvan rá az okom.
Pontosabban?
Nem tartozom neked magyarázattal.
Ez az, megérkeztünk.
Végre!
A Fájdalom völgye.
Nekem vidámnak tűnik.
Állítólag itt temették el a halottakat az Összeomlás után.
A virágok a Kórból nőttek ki.
- És fertőzőek? - Senki se mer a közelükbe menni.
Hogy kelünk át a völgyön?
Azon.
Na ne!
Ki van zárva!
Mi van? Félsz?
Nem, csak nem vagyok hülye. Biztosan nem bírná el a súlyunkat.
Úgy érted, a te súlyodat?
Akkor nélküled kell továbbmennünk.
- Végig ez volt a terved. - Én csak el akarom érni a vonatot.
- Srácok! - Engedj!
Csak keménykedsz itt, mintha nem izgatna, hogy a barátaid kirúgtak.
- Menj a pokolba! - Hé!
Már ott vagyok.
Miattad vagyok egyáltalán itt.
Tudom, hogy ezt neked nehéz megérteni,
mert csak magaddal foglalkozol,
de ők voltak az egyedüli családom, és miattad elvesztettem őket.
Ó, ne! Gus!
Ne, kölyök, várj!
- Gyere vissza! - Gus, várj meg!
- Gus, ne! - Kölyök!
Várj, Gus!
Túl messzire mentél. Várj meg minket, jó?
- Hagyjátok abba a veszekedést! - Told vissza ide a segged!
Halkabban! A kiabálás nem segít.
Nekem segít. Gus! Még egy lépés, és nem vagyunk egy csapat többé!
Nem viccelek! Gyere vissza!
Ne!
Óriás, segíts!
- Nem bír el téged. - Van jobb ötleted?
Gus!
A francba!
Tarts ki!
Ne mozdulj!
Ne mozogj!
Maradj nyugton!
Kapaszkodj!
Haspók!
Gus!
- Gus! - Gus!
Gus!
ESSEX MEGYEI ÁLLATKERT
Míg egyesek kifutottak az időből,
Aimee és Wendy kihasználták, hogy végtelen idővel rendelkeznek.
Évekig tartott, míg felépítették azt,
ami mindkettőjük életének középpontja lett…
a Menedéket.
Ne mozogj, Bobby! Mindjárt mehetünk a boltba.
Maradj nyugton!
Köszönöm.
Várj, Bobby, gyere vissza!
Nem úgy értettem.
Bobby, gyere vissza!
Halló? Van ott valaki?
A Menedéket keresem.
Hallgatom.
Találtunk egy hibridet, egy bébi oposszumot.
Nem tudjuk gondját viselni.
Láttuk a szórólapot.
Tud segíteni, ugye?
Elmondom, hol hagyja. Majd elmegyünk érte.
Hagyjuk magára? De még kisbaba.
Odavisszük magához!
Ezek a szabályok.
Nem fogja sokáig bírni egyedül.
Árulja el, hol van!
Segítségre szorul.
Bízhat bennem.
Hahó?
Anya?
Jön egy újabb baba?
Túl veszélyes.
Hol van Bobby?
Nem tudom.
Mindenhová lyukakat ás.
Néha kimerészkedik.
Én kértem meg rá. Segít nekem.
De én nem mehetek ki.
Tényleg ez bánt?
Játszhatsz a többi hibriddel.
Ők jól elvannak nélkülem.
És Junior?
Ő le se jön a fájáról.
Elvégre félig bagoly.
És Henry?
Nem bújik elő a házából.
Túl félős.
Azért tudtommal
te is részben állat vagy.
De másképp, mint a többiek.
Túl nagyokat csinálsz.
Ilyennek kell lenniük.
Nem vagy te teljesen malac?
Gyanúsan jól értesz a sárhoz.
És ha nem vagy annyira állati, mint ők?
Nem baj.
Néha azt kívánom, bár az lennék!
Hát én meg nem.
Nélküled nem tudnám vinni ezt a helyet. Te okos vagy.
Okosabb, mint a legtöbb ember.
De ember se vagyok igazán.
Hála istennek!
A te korodban én is kilógtam a sorból.
Ide kellett jönnöm, és megtalálnom téged,
hogy végre megtanuljak önmagam lenni.
Én azt hogy tanulhatom meg?
Úgy, hogy nem gondolod, hogy bármi baj van veled.
Mert úgy vagy tökéletes, ahogy vagy.
Bobby, visszajöttél!
Mi az ott nálad?
Ezt hol találtad?
Kerítés.
A kerítésen találta.
Megtaláltak minket.
Kutya?
Várj meg!
Hová megyünk?
Kutya, lassíts!
Kutya! Hol vagy?
Pupa!
Gus!
Milyen nagy lettél!
Várj!
Ez az, így jobb.
Fáradtnak tűnsz.
Messziről jöttem.
Hiányoztál!
Te is hiányoztál.
El kell mondanom valamit.
És haragudni fogsz.
Mondjad, de nincs túl sok időnk.
Megszegtem a szabályodat.
Azt, amit sose lett volna szabad megszegni.
Átléptem a kerítést.
Igen.
Haragszol?
Nem.
Tudtam, hogy előbb vagy utóbb átkelsz rajta.
Tényleg?
Csak nem akartam, hogy megváltozz.
Akkor jól tettem?
Ahogy felnövünk, nem mindig tudjuk, mi a jó.
Követned kell, amit itt bent érzel. Akkor is, amikor nehéz.
- A legrosszabbat még nem mondtam. - Mit?
Az útitársamra azt mondanád, hogy rossz ember.
Rendben.
De valójában nem az.
Szerintem van benne jó is.
Csak keresni kell.
Szóval kezded megtanulni, hogy az emberek bonyolultak.
- Medvével segítenek megkeresni anyát. - Medvével?
Jól van.
Ők a barátaim, csak nem jönnek ki egymással.
Ide hallgass!
Most, hogy átlépted a kerítést, nem állhatsz meg, érted?
El kell érned a vonatot!
De itt akarok maradni, veled!
Tudom. De figyelj!
Most fontosabb dolgod van.
Ez már nem csak mi kettőnkről szól.
Léteznek még olyan gyerekek, mint te. Ők számítanak rád.
Bátornak kell lenned, még ha nehéz is.
Rendben?
Ne félj!
Jól van. Gyere!
Mutatok valamit.
Készen állsz, Gus.
Ne feledd, amit mondtam!
Nézz rám, Pupa!
Látlak.
És hamarosan az egész világ látni fog.
Pupa?
Pupa!
Gyere vissza, ne hagyj itt!
Ne hagyj itt, gyere vissza!
Örülök, hogy megismerhetlek, Gus.
Jön, ne állj meg!
Ne félj, Gus! Készen állsz.
Gus!
Nem félek!
- Gus! - Gus!
- Készen állsz, Gus. - Haspók!
Ne feledd, mit mondtam!
Rajtad múlik, Gus. Ne add fel!
Szabadíts ki ebből!
Nem félek.
Muszáj volt így vánszorognod?
- Nem te cipelted. - Alig látok valamit!
- Te kérted a sisakot. - Mert te kérted az ejtőernyőt.
- Hé! - Az én méretem.
Kezeket ökölbe!
Érintsétek össze őket!
Most pedig indulás!
Míg a gonoszság mindenhová bekúszott,
volt, akinek csak nem alakultak jól a dolgai.
- Jézusom! - Mintha szellemet láttál volna.
Mostanában olyan ijedős lettem.
Ezzel nem vagy egyedül, szomszéd.
Szerintem égesd fel az egészet!
Inkább szórd fel fenyőmulccsal!
Nem lehet mindenre a tüzet használni megoldásnak.
Van, amit nekünk kell megoldanunk.
Erről jut eszembe, vigyél ebből párat! Adjál Raninak is!
ELTŰNT SZEMÉLY
Miből gondolod, hogy eltűnt?
Három napja nem látták.
Három napja?
Ő a szomszédod. Nem tűnt fel?
Doug bulija óta nem láttuk Nancie-t,
de annyira nem figyeltünk rá.
Biztos nagyon örülni fog, hogy készítettél neki plakátokat.
- Reméljük. - Igen.
Hogy van Rani?
Mostanában nem láttam.
Hát, tudod,
Doug bulija óta folyamatosan fertőtlenít, mert olyan…
gránit konyhapultunk van.
Azoknál nagyon kell sikálni a fugát.
Kösz a tanácsot, Bob! Jó ember vagy.
Számítunk rád.
Te őrzöd az egészségünket, meg minket.
Ha tényleg egy újabb hullám készül, szükségünk lesz rád.
- Állok a szolgálatotokra. - Szia!
Ha én tűnnék el, ígérd meg, hogy jobb képet választasz!
Alig bírtam uralkodni magamon.
Azt hittem, tudja.
- Nem csináltunk semmit. - Épp ez az!
Az ugyanaz, mintha megöltük volna.
Te rúgtad meg Nancie-t?
- Nem. - Én rúgtam meg őt?
Nem.
Ennyi. Ha hibáztatni akarsz valakit, ott van Trixie.
Igazad van, mint mindig.
Nem festesz jól.
Lázad van.
Ennyi ideig még nem maradtál kezelés nélkül.
Ne aggódj miattam! Én eleget aggódom mindkettőnkért.
- Én, aggódni? - Tudom, milyen vagy.
Válaszolj!
Hallgatom.
Üdv, dr. Singh. Csomagja érkezett a klinikára.
Máris jövök.
A titkos összetevő.
Hamarosan jobban leszel, szerelmem.
- Máris jövök. - Ne már, elkísérlek.
- Nem csak te kérsz sültkrumplit. - És epres turmixot.
Samantha?
Biztos hazament már.
Ez a tiéd, én átnézem a többit.
Bingó!
Jól van.
Rendben.
Mehet? Egy, kettő, három!
Jól vagy?
- Igen. - Igen.
KIFOGYTUNK A HIBRIDEKBŐL
Ne!
Adi?
Miért folyik víz a fagyasztóból?
Megnézem. Gyere velem!
Még itt van.
Nyitva hagytad az ajtót?
Nem, bezártam.
Azt hiszem.
Samantha nincs itt.
Mi van, ha megtalálta?
Nekünk…
- El kell mennünk! - Igen.
Itt vannak!
Nahát, sziasztok!
Polgárőrségi megbeszélés van, csak nem tudtunk róla?
Elárulnád, mi van a mélyhűtőben, Adi?
Hazudtál az előbb.
Pontosan tudtad, hol van Nancie.
Mert megölted őt.
Sajnálom, Bob.
És sajnálom, hogy így kell ezt megtudnotok.
Nancie beteg volt.
Miért nem mondtad el?
A közösségünk alapja a bizalom.
Nem.
A közösségünk alapja a képmutatás.
Hány szomszédot iktattunk ki együtt, a vírus nevében?
Mennyi benzin kell, hogy elfelejtsük, hogy az élet már nem normális?
És már sosem lesz az.
A kedvesség reményében telepedtünk itt le,
de helyette vademberekké váltunk, csak kulturáltabb a frizuránk.
A francba!
Nyugalom. Nem fertőző! Nyugalom!
Hagyjátok békén!
Nem csinált semmit. Engedjetek el!
Hagyjátok békén!
Az életben néha megesik, hogy az idő kegyes hozzánk,
és kapunk még egy másodpercet, egy percet,
egy pillanatot a szeretteinkkel.
És néha az történik, amit mondtam.
Az idő utolér minket.
Jut még eszedbe kedvesem
A boldog ifjúság
Az erdőszéli kis patak
S a régi jó barát ?
Minden rendben.
Istenem!
Sajnálom!
Ne sajnáld!
Itt vagyunk, együtt.
Az én hibám.
Micsoda?
Én hoztam haza a Kórt.
Miről beszélsz?
Amikor az egész kezdődött. A kórházban dolgoztam…
Meg kellett volna védenem téged, de megfertőztelek.
Adi, Johnsonék fiától kaptam el a medencés bulin.
Folyamatosan rám tüsszentett. Nem emlékszel?
- Azt hittem… - Sose volt a te hibád, szerelmem.
Sose volt a te hibád.
Gyere közelebb!
Hallasz?
Szeretlek!
Én is szeretlek.
Jut még eszedbe kedvesem
S a régi jó barát ?
Azonnal menjenek innen!
A bámészkodókat lelőjük.
Tűnés innen!
Akárhogy is,
az idő sajátosan fűzi össze a szálakat, amikor…
Amikor eljön az ideje.
Dr. Singhhez van szerencsém?
Gyönyörű ház.
A feliratot fordította: Miklósi Zsuzsa