‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎- Dă ordinul! ‎- Îl dau când sunt pregătită.
‎Începe jocul!
‎Țineți pasul!
‎Ambuscadă!
‎Rămâi jos!
‎Nu-i văd.
‎Îți bați joc de mine?
‎Sunt sub control! Mișcarea!
‎Nu-ți facem niciun rău. ‎Am venit să te eliberăm, Gus.
‎Mulțumesc. Ce fac acum?
‎Poate să vorbească.
‎Da, dar de ce nu fuge, ‎ca toți ceilalți hibrizi?
‎În mod evident, nu e ca ceilalți, Ponei.
‎Am stat prea mult. Trebuie să plecăm.
‎Gus, îți oferim libertatea.
‎Poți merge oriunde, dar departe de el.
‎Noroc cu asta! ‎Încerc să scap de el de zile bune.
‎- De ce e încă în viață? ‎- Era legat cu Gus.
‎În plus, tu trebuie să dai mereu ordinul.
‎- Împușcă-l! ‎- Nu!
‎Duceți-i înapoi!
‎Pe amândoi?
‎N-am mai scutit pe nimeni.
‎Nici n-am mai salvat un hibrid vorbitor.
‎Procedură Delta. Pe râu. Mișcarea!
‎Singurătate totală.
‎Asta credea Aimee Eden că-și dorește.
‎Ultimii Oameni au ars recoltele.
‎Suntem în Montrose, în casa quakerilor.
‎E cineva acolo? Mă auziți?
‎Dar apoi a cunoscut pe cineva‎ ‎mai valoros ‎decât toată singurătatea din lume.
‎Mamă? De ce nu sunt și alți oameni?
‎- Ce? ‎- ‎Bărbatul de la radio.
‎Se temea de Ultimii Oameni.
‎De ce sunt „ultimii”?
‎E doar un nume.
‎Pentru oameni tâmpiți.
‎Ar trebui să dormi, nu să asculți astea.
‎Dacă tot te-ai trezit, pregătește-te.
‎Mergem la cumpărături.
‎GRĂDINA ZOOLOGICĂ
‎Așteaptă-mă!
‎- E grea? ‎- Da, dintr-o dată.
‎BIBLIOTECA PUBLICĂ ESSEX
‎Mamă?
‎- Ce e, Botic? ‎- Miroase a fum.
‎Patrula, raportează la bază.
‎Recepționat. Sunt pe drum.
‎PERICOL! NU INTRAȚI!
‎Mă bucur că nu au mai rămas mulți oameni.
‎Și eu.
‎Ce e locul ăsta?
‎E casa noastră.
‎URANGUTANI
‎Când cineva e inițiat în Armată, ‎își pictează animalul preferat.
‎- Ăsta e al tău? ‎- Da.
‎De ce e ultimul?
‎Am fost primul membru ‎al Armatei Animalelor.
‎Eu am creat-o.
‎Unde e Jepp?
‎Sper că nu-i faceți rău.
‎Nimic nu se face fără acordul meu.
‎Promit.
‎Jur. Să mor dacă mint.
‎Nu vreau să mori.
‎Nu-ți face griji!
‎Înseamnă că îmi întăresc promisiunea.
‎Acum…
‎Ești gata ‎pentru cel mai bun loc de pe Pământ?
‎Uite, e Urs!
‎Urs s-a întors!
‎Uite!
‎E Cerbul!
‎E aici!
‎De ce se holbează?
‎N-au mai văzut un hibrid ‎atât de special ca tine.
‎Sunt entuziasmați.
‎Ce nebunie!
‎- Unde sunt părinții? ‎- Nu avem.
‎- N-aveți părinți? ‎- În curând n-o să ți se mai pară ciudat.
‎Salută pe toată lumea!
‎Bună!
‎Pot să le ating? Ce tare!
‎Gus e rege astă-seară!
‎PORȚIE DUBLĂ
‎Îți plac dulciurile?
‎Tata îmi dădea sirop, ‎dar zicea că-mi strică dinții.
‎Merită.
‎Astea-s preferatele mele.
‎Au gust de fulger! Ce sunt?
‎Jeleuri acre.
‎Ce-s cutiile lucioase?
‎N-ai mai văzut computere?
‎- Vrei să vezi ce e în cutiile lucioase? ‎- Da.
‎Revin!
‎- Ce e în ele? ‎- Toată lumea, frățioare!
‎Ești gata? Fii atent!
‎Uite!
‎- Pot să fiu tu. ‎- De ce ai vrea asta?
‎Cum adică? Toți am vrea să fim ca tine.
‎Prietenul meu Rusty a zis ‎că oamenii îi urăsc pe puștii ca mine,
‎fiindcă am provocat Maladia.
‎Oamenii sunt proști.
‎- Hibrizii nu au provocat virusul. ‎- Zău?
‎- Atunci cine? ‎- Nu știe nimeni.
‎Dar nu voi.
‎Hibrizii sunt calea de supraviețuire ‎a planetei.
‎Iată!
‎Înainte de virus, Pământul murea.
‎Oamenii… Adulții…
‎îl stricaseră, pentru nevoile lor egoiste.
‎Fără să ne lase nimic.
‎Tata spune că oamenii răi au luat ‎tot ce-și doreau.
‎Da.
‎Așa e.
‎Încă o fac.
‎Știai că apa nu era albastră ‎înainte de virus?
‎Fiindcă au umplut-o cu gunoaie.
‎Și cerul, la fel.
‎Dar, odată ce s-au născut copii ca tine,
‎Pământul a început să se vindece.
‎Poți trăi fără să iei.
‎Poți ține Pământul în viață.
‎De aceea am jurat ‎să protejăm mereu hibrizii, cu orice preț.
‎Mereu!
‎De asta nu sunt adulți aici?
‎Familia mea a fost măcelărită ‎cu sânge rece de către adulți.
‎De Ultimii Oameni.
‎Fiindcă nu aveau pe nimeni să-i protejeze.
‎Dar acum… ne protejăm singuri.
‎Am o ultimă întrebare esențială ‎pentru tine, Gus.
‎Știi să conduci?
‎Păzea!
‎Nu știu cât îl mai putem ține.
‎- Ai văzut cât de mare e. ‎- Am prins și mai răi.
‎De ce nu-l putem ucide acum?
‎Daisy e pregătită.
‎E diferit. Niciun hibrid ‎nu și-a protejat braconierul.
‎- Nu vrei să știi de ce? ‎- Nu.
‎Nici tu n-ar trebui să vrei.
‎Are semnul.
‎Să-ți amintesc cine e șeful?
‎SENS UNIC
‎Pubba putea face sute de cărți aici.
‎Despre ce o să scrii?
‎Despre căutarea mamei, cu Jepp.
‎Îți cauți mama?
‎Da. E bine?
‎Jepp mă duce în Colorado, ‎fiindcă acolo e ea.
‎O cunoști? O cheamă Birdie.
‎Birdie?
‎Ce nume potrivit pentru mama ta!
‎Nu o cunosc, din păcate.
‎Dar putem afla mai multe.
‎Putem?
‎Să rămână secretul nostru!
‎Aflați ce puteți despre Birdie.
‎Tot timpul e așa aici?
‎Vrei să rămâi?
‎Aș putea veni în vizită ‎după ce eu și Jepp o găsim pe mama.
‎Te pot întreba ceva?
‎Dacă Jepp te ducea în Colorado, ‎de ce nu ești acolo deja?
‎Fiindcă am fost prinși ‎de oamenii cei răi, mai știi?
‎Înainte să ne salvați.
‎Jepp e supărat că ați pierdut trenul?
‎El nu venea cu mine. Mergeam singur.
‎- Urcai singur în tren? ‎- Da.
‎Sună înfricoșător.
‎Da, dar am mai fost singur.
‎După ce s-a îmbolnăvit Pubba. Fac față.
‎Cât ai fost singur?
‎Nu știu. Toate anotimpurile.
‎- E vreme îndelungată. ‎- Da.
‎Și eu am rămas singură, fără familie.
‎Eram speriată și stingheră.
‎Uneori, mă bucuram atât de tare ‎să văd o altă persoană…
‎încât uitam că poate fi rea.
‎Îmi căutam un prieten, orice prieten.
‎- Jepp e prietenul meu. ‎- A spus asta?
‎Nu, dar nu e nevoie.
‎Să-ți spun adevărul?
‎E unul dintre cei răi ‎despre care ai fost avertizat.
‎E dintre Ultimii Oameni, ‎aceia care te-au prins în Piață.
‎Cei care mi-au ucis familia.
‎Singurul motiv pentru care țin hibrizii ‎nu e să le fie prieteni.
‎Misiunea Ultimilor Oameni e ‎să extermine hibrizii.
‎Dar noi îi protejăm.
‎De asta trebuie să stai cu noi, ‎nu cu Jepperd.
‎Unde e? Vreau să-l văd.
‎DISECȚIE ‎HIBRID
‎Nu poți să dormi?
‎Bucuriile vieții cu o boală incurabilă.
‎Voiam să te conduc azi.
‎Ca să nu dau înapoi?
‎Ca să nu-ți uiți micul dejun.
‎Unde ai găsit Pop-Tarts?
‎Am vorbit cu Twyla și Harley ‎să caute când merg după provizii.
‎- Să-ți fac o bucurie. ‎- Da.
‎E prea devreme?
‎Știu că injecțiile nu funcționează
‎și că am vorbit ‎după petrecerea lui Doug,
‎dar, dacă aș mai avea o lună, ‎i-aș da de cap.
‎Adi. Am discutat despre asta.
‎Notele lui Bell erau fără echivoc.
‎Ne trebuie…
‎un hibrid viu.
‎Ai dreptate.
‎Întotdeauna ai.
‎E groaznic că faci asta pentru mine.
‎Că mereu ai scarificat ceva ‎ca să ai grijă de mine.
‎Întotdeauna mi-am dorit să fie altfel.
‎- N-aș vrea… ‎- Stai!
‎Ascultă…
‎Știu.
‎Grădinarul se lasă pe tânjală, nu?
‎Salut, Nancie!
‎Bună observație!
‎Trebuie să fim atenți ‎cu diavolii ăștia mici.
‎N-am vrea să creadă cineva că e Maladia, ‎mai ales după chestia cu Doug.
‎- Mai apar uneori. ‎- Așa e.
‎Rani e pe aici? Voiam să vorbesc cu ea.
‎Doarme până mai târziu.
‎Nu-i stă în fire. Sper că se simte bine.
‎A fost aniversarea nunții noastre,
‎așa că am deschis un Merlot ‎pe care-l păstram de un deceniu.
‎A băut prea mult.
‎E important să sărbătorim ‎când avem ocazia.
‎La revedere, Nancie!
‎HOPA SUS, PARTENERE!
‎CENTRU MEDICAL
‎TRANSFUZIE CU CELULE STEM
‎Secreții unice ‎din epifiza unui hibrid viu,
‎în combinație cu celule stem ‎din măduva de hibrid‎,
‎formează așa-numitul „ser secret”
‎al tratamentului antiviral actual.
‎SERUL SECRET
‎Nu știu cu ce ar ajuta să-l întrebăm.
‎Merită menționat, ‎mai ales după evenimentele recente.
‎Nu știm care dintre noi…
‎- Nancie. ‎- Domnule doctor.
‎- Nancie a trecut să… ‎- E-n regulă, drăguță. Plec.
‎Nu, pare că am intervenit ‎în mijlocul unei discuții interesante.
‎Doar…
‎- Evenimentele recente… ‎- Doug Duncan.
‎Odihnească-se în pace! ‎Aș fi vrut să-i spui tu, draga mea.
‎Crede că ar trebui ‎să facem testări săptămânale,
‎uneori aleatorii.
‎- Nu este necesar. ‎- Pari extrem de sigur.
‎Crezi că avem destule teste pentru asta? ‎Testăm doar când vedem simptome.
‎Am votat cu toții.
‎Au fost trei cazuri în ultimele șase luni.
‎E un nou val.
‎- Abia am supraviețuit ultima dată. ‎- Nu.
‎- Cer o ședință. Să votăm din nou. ‎- Nancie, te rog.
‎Îmi pare rău. Nu putem cădea de acord.
‎- Comunitatea va decide. ‎- Da.
‎Încă n-am luat o decizie greșită. Adică…
‎Suntem încă în viață, nu?
‎Te rog.
‎Era să uit.
‎Aniversare fericită, Rani!
‎Ce?
‎Aniversarea voastră. A fost ieri, nu?
‎Da, uitasem.
‎Nu mai sunt deloc atentă ‎după faza cu Doug.
‎Îmi imaginez.
‎E pe moarte. Abia mănâncă.
‎Nu-l mai putem ascunde.
‎Trebuie să ne mișcăm, dar vom muri ‎dacă ne găsesc Ultimii Oameni.
‎Vă rugăm, nu știm…
‎Trebuie să-ți interzic accesul la radio?
‎Ce ți-am spus?
‎- E doar să ascultăm. ‎- E doar să ascultăm.
‎- Nu vorbim niciodată. ‎- Știu.
‎Știu cât de curioasă ești.
‎Dar sunt destule de explorat aici, ‎fără s-o cauți cu lumânarea.
‎Bine.
‎Haide!
‎- E super. ‎- Mersi, mamă.
‎Apropo, ne dispar morcovi.
‎- I-ai furat tu? ‎- Nu.
‎„Grădina nu e de joacă, e pentru muncă.”
‎Bine, Botic.
‎Spală-te înainte de cină!
‎Trei vârfuri de deget.
‎Mai trebuie.
‎Ba nu.
‎Mamă, uită-te la nasul meu!
‎Și uită-te la al tău! Știu eu ce spun.
‎Am pregătit un nou plan ‎pentru Ferma Animalelor.
‎- Știi ce? ‎- Ce?
‎Îi mai trebuia sare.
‎Incredibil!
‎Mă duc să lucrez la pompă.
‎Fă curățenie după ce termini.
‎Intrus.
‎Stai aproape!
‎Haide!
‎Stai aproape!
‎Vino! Haide!
‎Nu! E prietenul meu. Îl cheamă Bobby.
‎E ca mine.
‎Eu sunt Bobby.
‎Îl putem păstra?
‎Te rog? Au nevoie de ajutorul nostru.
‎- E aici? ‎- Deschide ușa!
‎Bărbat Mare?
‎Salut!
‎Ce ți-au făcut?
‎De ce nu-ți întrebi noua prietenă?
‎Spune-i lui Gus adevărul ‎despre cine ești.
‎Ce drăguț! ‎Nu te credeam pasionată de fotbal.
‎Lasă-ne să plecăm acum…
‎și s-ar putea să vă las pe câțiva în viață ‎după ce mă eliberez.
‎Gus poate pleca când vrea. ‎Restul ține de mine.
‎- Ea e șefa. ‎- Da, m-am prins.
‎De ce nu-i spui despre ăsta?
‎M-ai prins.
‎Am fost cu Ultimii Oameni.
‎Nu mai sunt. Oamenii se schimbă.
‎- Ești mulțumită? ‎- Nici măcar puțin.
‎Ai fost ca cei de la Piață?
‎- De ce nu mi-ai zis? ‎- Nu e așa simplu.
‎Înțelegi cum era când a venit Maladia?
‎Câți ani aveai? Cinci?
‎Lumea pe care o cunoșteam se terminase.
‎Trebuia să alegem o echipă, ‎să ucidem sau să fim uciși.
‎Poate că o să înțelegi asta ‎când mai crești.
‎Câte familii ai destrămat?
‎Câți copii ai răpit de la părinți?
‎Câți copii ca Gus ai ucis?
‎Nu ai făcut-o la disperare.
‎Ci fiindcă te pricepeai.
‎Fiindcă, în adânc, erai distrus.
‎Încă ești distrus.
‎- Îmi pare rău, Gus. ‎- Și tu ai rănit oameni.
‎- Ce? ‎- Oamenii ăia de pe cai. I-ai rănit.
‎Dar el nu e ca ei.
‎Mi-a făcut un costum ‎pentru ca lumea să mă placă
‎și mi-a cumpărat lucruri care-mi plăceau.
‎Mă trezește când visez urât.
‎Nu a încercat să mă vândă, ‎doar să mă ajute.
‎Poate nu se pricepe foarte bine, ‎dar măcar a încercat.
‎Puștiule.
‎Nu ai auzit ce a spus?
‎E-n regulă, ești Bărbat Mare.
‎Nu-ți bate capul. Pot să am grijă de mine.
‎Ca întotdeauna.
‎Dar tu trebuie să pleci de aici ‎cât încă mai poți.
‎Găsește-ți mama!
‎Puștiule.
‎- Luați-l! ‎- Nu!
‎Nu-i faceți rău!
‎- Dă-te, Gus! ‎- Nu!
‎Nu! Nu-l ucideți!
‎Nu!
‎Mi-ai jurat!
‎Când v-ați alăturat Armatei…
‎familiei acesteia…
‎ați făcut un jurământ ‎când ați pictat animalul pe perete.
‎Că veți apăra hibrizii…
‎de orice rău, cu orice preț.
‎Azi, costul poate părea ‎mai mare ca niciodată.
‎Azi, îl vom executa pe acest om.
‎A făcut lucruri îngrozitoare.
‎Dar cu toții le-am făcut.
‎Inclusiv eu.
‎Cel mai grav, ‎m-am răzbunat mânată de furie.
‎Nu e calea animalelor.
‎Asta ne face ca el.
‎Ca ei.
‎La furie, mi-am uitat jurământul.
‎Jurământul nostru.
‎Să apărăm hibrizii de orice rău.
‎Dacă îl ucidem pe acest bărbat, ‎vom răni un hibrid deosebit.
‎Nu va fi nicio execuție.
‎Ce?
‎Ba pe naiba!
‎E un monstru și merită să moară.
‎Cum rămâne cu cei pe care i-a rănit?
‎- Pe loc repaus, Tigru! ‎- L-a spălat pe creier pe Gus.
‎- Acum ți-a făcut-o și ție. ‎- Nu, doar m-am răzgândit.
‎Tu oi fi uitat ce face Armata Animalelor, ‎dar nu și noi. Animale pe veci!
‎Gata cu așteptarea! Eliberați-o pe Daisy!
‎- Pregătiți-vă! ‎- Nu, Tigru!
‎Dați-i drumul!
‎N-o pot ține!
‎Haide!
‎Nu, puștiule!
‎Nu-i face rău prietenului meu!
‎Închide!
‎Nu!
‎- Nu asta e calea! ‎- Dați-i drumul!
‎- Dă-te!
‎Ia funia!
‎Pe loc repaus!
‎Nu! Pe loc repaus!
‎Nu mai suntem bine-veniți, Zăhărel.
‎Tigru, potolește-i!
‎Potolește-i!
‎Dac sunteți cu Urs, ‎sunteți împotriva noastră!
‎Să plecăm naibii de aici!
‎Poate că e de la sine înțeles…
‎dar ne căutăm familia ‎din clipa în care ne naștem.
‎Se pare…
‎că nu știm niciodată unde o vom găsi.
‎REZERVAȚIA ‎UN LOC SIGUR PENTRU HIBRIZI
‎Uneori, familiile noastre arată ‎cu totul altfel decât am fi crezut.
‎Spuneți-le tuturor! ‎Toți sunt bine-veniți în Rezervație.
‎Iar uneori, pentru familie, facem lucruri
‎de care nu ne credeam capabili.
‎Stai, Nancie!
‎- Nu e ce crezi! ‎- Știam eu că mințiți!
‎Te porți suspect de mult, ‎iar Rani arată oribil.
‎Mi-am dat seama la petrecere, ‎dar Doug a început să tremure…
‎Nu înțelegi. ‎Am ceva ce ne-ar putea ajuta pe toți.
‎Ești un mincinos!
‎Trebuie să ardem tot!
‎- Calmează-te! ‎- Îi chem pe ceilalți! Lasă-mă!
‎Nancie!
‎Doamne!
‎Nu respiră.
‎Fiindcă familia merită întotdeauna.
‎Haide!
‎Haide! Unu, doi…
‎Cel puțin…
‎asta ne dorim din suflet.