‫זהו סיפור…‬
‫סיפור על ילד מיוחד מאוד…‬
‫שמצא את עצמו בסוף העולם.‬
‫- הפארק הלאומי ילוסטון -‬
‫אבל הסיפור שלנו לא מתחיל כאן.‬
‫עלינו לחזור…‬
‫לפני הקריסה הגדולה.‬
‫אל תשכח…‬ ‫-תרנגול ההודו, אני יודע.‬
‫כי זהו גם סיפורו של רופא‬
‫ששמח לחיות חיים נורמליים.‬
‫אז מה שאת אומרת‬ ‫זה ששמו של התנין שלך הוא תן.‬
‫זה שם נהדר לתנין.‬
‫אנחנו נוציא אותך מכאן צ'יק צ'ק,‬
‫ותוכלי ליהנות ממזג האוויר הנהדר שיש לנו.‬
‫הרופאה השלישית הכי טובה כאן, לא? סתם.‬
‫נמדוד לך חום.‬
‫ספרי לי על התסמינים שלך,‬ ‫מתי לראשונה הרגשת…‬
‫בסדר.‬
‫בואו נפגוש את ההגנה של הגארדיאנס,‬ ‫נתחיל בקפטן.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-טומי ג'פרד, LSU.‬
‫שכחת, נכון?‬
‫אקנה אותו מחר.‬
‫אני אוהב אותך. ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫נתראה אחר כך.‬
‫אבל לא היה שום דבר נורמלי ב"חולי".‬
‫בואי.‬
‫והחיים לעולם לא ישובו להיות נורמליים.‬
‫כמה זמן זה לקח?‬
‫היא הייתה בסדר לפני שלושה ימים.‬
‫תאטמו את החדר.‬
‫אנחנו צופים מספרים‬ ‫שלא נראו מאז המגפה השחורה.‬
‫זן ה-H5G9 הוא כעת רשמית‬ ‫הנגיף הקטלני ביותר בימי חיינו.‬
‫זה כאן ועכשיו.‬
‫אם לא נהגת להתפלל, זה זמן טוב להתחיל.‬
‫אבל בזמן שהרופא התמודד עם זוועות העיר,‬
‫אב ברח אל השממה…‬
‫כדי להשאיר את העולם מאחור.‬
‫ראני?‬
‫ראני!‬
‫ראני?‬
‫בואי, נלך לאוטו.‬
‫כל מי שעוזב…‬
‫לא!‬
‫עצור! חזור הנה!‬
‫אנחנו בסדר. תחזיקי לי את היד.‬ ‫אני אוהב אותך, בסדר?‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫עוצר חירום עכשיו בתוקף.‬
‫היי!‬
‫פנו דרך!‬
‫זוזו! זוזו מהדרך!‬
‫זוזו מהדרך!‬
‫זוזו!‬
‫את בסדר.‬
‫בסדר. את בסדר.‬
‫אלוהים.‬
‫אבל זה לא היה סוף הסיפור שלהם.‬
‫- צ'וק-או-רוקט, תענוג שוקולד חלב -‬
‫סליחה, אתה רופא?‬
‫כן.‬
‫נראה לי שאני זקוקה לעזרתך.‬
‫זה התחיל רק הבוקר.‬
‫תבינו, כשהעולם נכנס לכאוס,‬
‫משהו אחר קרה.‬
‫משהו יוצא מן הכלל.‬
‫אף אחד לא ידע מה הגיע קודם…‬
‫בני הכלאיים או הנגיף.‬
‫אבל השאלה הזאת‬ ‫תהפוך לתעלומה הגדולה ביותר בימי חיינו.‬
‫זהו סיפור על ילד מיוחד מאוד,‬
‫ילד בשם גאס.‬
‫יש סיפורים שמתחילים בהתחלה.‬
‫שלנו מתחיל כאן.‬
‫מה לעזא…‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫הם נקראים בני כלאיים,‬
‫תופעה בלתי מוסברת‬ ‫של תינוקות אדם-חיה שנולדים…‬
‫חלקם חיה…‬ ‫-חלקם אדם.‬
‫מה בא קודם, הנגיף או בני הכלאיים?‬
‫זו התעלומה הגדולה ביותר במאה ה-21.‬
‫ביולוגים עדיין מחפשים כל קשר‬ ‫בין בני הכלאיים לבין נגיף ה-H5G9.‬
‫הורים מתנגדים לחוק החדש‬ ‫שדורש בדיקות לבני כלאיים…‬
‫תישאר שם.‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫כן!‬
‫- פארק לאומי ילוסטון‬ ‫גבול הפארק - הציד אסור -‬
‫- ארנב הקטיפה‬ ‫מאת אבא -‬
‫פאבה.‬
‫מה?‬
‫מה אמרת?‬
‫פאבה?‬
‫אתה גאס, אני פאבה.‬
‫יום הולדת שמח! טוב, תפתח את זה.‬
‫נראה מה יש לנו.‬ ‫מה אתה חושב שזה?‬
‫ספרים.‬
‫כן. בוא נראה…‬
‫חכה…‬
‫אתה תפחיד את הדגים.‬ ‫-לא, אני לא.‬
‫אם אשמע נהמה…‬ ‫-אני אתכופף.‬
‫אם אשמע קול…‬
‫אני אברח.‬
‫אם אראה בן אדם?‬
‫אני אתחבא.‬
‫אתה עוד תצליח.‬
‫בסדר.‬
‫תנסה שוב.‬
‫לא!‬ ‫-הנה אני בא!‬
‫נכון לבני אדם יש דם?‬ ‫-כן.‬
‫לעצים יש שרף.‬
‫תיזהר, זה יהיה חם.‬
‫טוב. זה יהיה רועש בשבילך, חבר.‬ ‫בוא נכסה את האוזניים.‬
‫זו ציפור.‬
‫זו ציפור גדולה מאוד. בסדר?‬
‫בסדר, הכול בסדר.‬
‫עד כמה שהאב ניסה להרחיק את סכנות העולם,‬
‫לעולם החיצון הייתה דרך להתגנב פנימה…‬
‫- השמורה - מקום בטוח לבני כלאיים‬ ‫אנחנו נדאג לך -‬
‫טוב.‬
‫מעכשיו, לא עושים שוב מדורות במהלך היום.‬
‫זה מסוכן מדי.‬
‫כן!‬
‫עבדתי על זה קשה מאוד.‬
‫כלב!‬ ‫-כן, זה כלב.‬
‫איך אתה רוצה לקרוא לו?‬
‫אקרא לו…‬
‫כלב.‬
‫אתה יודע, זה השם המושלם לכלב. כן.‬
‫"'וואו, מותק.‬
‫אני מניח שתרצה לראות את אימא שלך.'‬
‫'כן, אני…'"‬
‫פאבה!‬
‫היי, אני כאן.‬
‫אל תדאג.‬
‫זו רק אימא טבע, גאס, שוטפת את עולמה.‬
‫אנחנו יכולים לחיות על רפסודה בנהר,‬ ‫כמו האק?‬
‫אין נהרות בגבולות הגדר, גאס,‬ ‫אתה יודע את זה.‬
‫ומה לגבי שם בחוץ?‬
‫אבל אמרתי לך שאנחנו לא יכולים לצאת לשם.‬
‫למה לא?‬
‫כי ככה אמרתי.‬
‫אמרת שכשאהיה מבוגר מספיק, תספר לי.‬
‫אני יודע מה אמרתי.‬
‫אז?‬
‫אז מה?‬
‫אני בן שבע. אז?‬
‫היה היה פעם,‬
‫אנשים רעים שלטו בעולם.‬
‫הם עשו מה שבא להם, לקחו מכדור הארץ.‬
‫בדיוק כמו הנמלים האלה.‬
‫הם היו חמדנים,‬
‫הרסניים,‬
‫חשבו רק על עצמם.‬
‫אז אימא טבע עשתה את כולם חולים,‬
‫וחיסלה כמה מהם שהיא רק יכלה.‬
‫ואז קרה נס.‬
‫בני מינך.‬
‫הם קראו להם "בני כלאיים".‬
‫אף אחד לא יודע מאיפה באתם, או איך.‬
‫אבל האנשים שנשארו, פחדו מכם.‬
‫הם היו מרושעים יותר עכשיו, כועסים יותר.‬
‫הם לא אהבו אתכם, כי הייתם שונים.‬
‫אז אימא טבע העלתה באש את שאר כדור הארץ.‬
‫ועכשיו הוא נשרף לנצח.‬
‫אבל יש עוד כמה אנשים רעים בחוץ, גאס,‬
‫בלהבות, מחכים.‬
‫והתפקיד שלי זה לדאוג שהם לעולם לא ייכנסו.‬
‫והתפקיד שלך‬
‫זה לחיות חיים מלאים,‬
‫ולהיות מאושר, להיות אדיב.‬
‫ראיתי אותה היום.‬
‫את מי?‬
‫אימא.‬
‫היא הייתה יפה,‬ ‫אבל לא היו לה קרניים קטנות כמו שלי.‬
‫כן, זו לא הייתה אימא שלך, גאס.‬
‫איך אתה יודע?‬
‫כי אימא שלך איננה, גאס.‬
‫ככה אני יודע.‬
‫באותו לילה,‬ ‫האב החליט שלחלק מהשאלות של הילד‬
‫יהיה קשה מדי לענות.‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫וואו.‬
‫מה זה?‬
‫אתה תגלה.‬
‫המתנה הזו הייתה טעות?‬
‫אימא.‬
‫נהמה…‬
‫להתכופף.‬
‫מה אמרתי לך?‬
‫מישהו יכול היה לראות אותך!‬
‫שמעתי משהו!‬
‫מה אמרתי לך?‬ ‫-חשבתי שזאת היא!‬
‫אמרתי לך, היא איננה!‬
‫זו אשמתי. אמרתי לך לא לפחד.‬ ‫חשבתי שאני יכול לבטוח בך.‬
‫אתה יכול.‬
‫לא, אנחנו צריכים לבטוח זה בזה.‬
‫אני לא בוטח בך. אתה לא מספר לי הכול.‬ ‫אתה חושב שאני קטן מדי!‬
‫אתה באמת קטן מדי, גאס.‬
‫וכרגע הוכחת את זה.‬
‫שרה?‬
‫הלו?‬
‫אוי, לא.‬
‫שרה!‬
‫שרה?‬
‫היי! אל תתקרב!‬
‫אחר צהריים טובים.‬
‫אכפת לך להוריד את הרובה?‬
‫אני מעדיף שלא.‬
‫אני רק מחפש מישהי.‬
‫טוב, היא לא פה.‬
‫כדאי שתחפש במקום אחר.‬
‫כמה זמן אתה כאן?‬
‫אני מבין איך זה נראה, אבל תאמין לי,‬
‫לא היה לי מושג שהמחנה שלך כאן.‬ ‫-מי אמר שיש לי מחנה?‬
‫אחותי יצאה לבדה להרים האלה,‬
‫לפני שבוע וחצי.‬
‫זה לא מקום לאישה לא חמושה.‬ ‫-אל תזוז.‬
‫אני רוצה לדעת אם היא יצאה בשלום.‬
‫היא לא עברה כאן.‬
‫כדאי שתחזור לדרך לפני שיחשיך.‬
‫הדרך היא המקום האחרון שתרצה להיות בו, חבר.‬
‫לא יצאת הרבה לאחרונה, מה?‬
‫מה המצב שם?‬
‫על הפנים.‬
‫אין כללים, אין חוקים.‬
‫ברגע שהאינטרנט נפל, זה נגמר.‬
‫רק שבטים של אנשים, מפוחדים.‬
‫נלחמים על מה שנשאר.‬
‫מה עם החולי?‬
‫הוא האט,‬
‫אבל הוא עדיין קיים.‬
‫אנשים חושבים שבני הכלאיים גרמו לזה.‬ ‫-כן, אולי זה גרם להם.‬
‫כן, אולי.‬
‫בכל מקרה, לא נשארו רבים מאיתנו.‬
‫אז אם אתה פה לבד,‬
‫מבודד וכאלה…‬
‫אתה בטח לא בחברה.‬
‫נכון?‬
‫בחברה?‬
‫לבד.‬
‫חייתי כאן לבדי‬
‫במשך תשע שנים ו-17 שבועות ו…‬
‫שלושה ימים!‬
‫היי!‬
‫היי, לאן הלכת?‬
‫תישאר שם!‬
‫היי!‬
‫הוא סימן אותנו.‬
‫גאס, בני, תיכנס פנימה.‬ ‫-לא רוצה.‬
‫אמרתי לך להיכנס לכוך.‬
‫זה חור.‬ ‫-זה לא חור.‬
‫נכון שועלים מתחבאים במשך היום,‬ ‫בבית השועלים הקטן שלהם באדמה?‬
‫מה זה "החולי"?‬
‫זה…‬
‫דברים של מבוגרים.‬
‫למה אמרת שאתה חי לבד?‬
‫כדי להגן עליך.‬
‫לפעמים זה בסדר לשנות קצת את האמת‬ ‫אם זה עוזר למישהו שאתה אוהב.‬
‫אתה מבין?‬
‫אני פוחד.‬
‫אני יודע, אבל אני מבטיח לך,‬
‫אם תתחבא בכוך הזה ותהיה ממש בשקט,‬
‫אני אחזור לפני שהשמש תלך לישון.‬
‫אתה יכול לקחת את הסירופ.‬
‫תזכור מה אמרתי.‬
‫זה בסדר לשקר?‬
‫זה מה שנשאר איתך מהשיחה הזאת?‬
‫לא, אמרתי שאל תצא עד שתשמע ממני.‬
‫אני אוהב אותך, גאס.‬
‫ואתה לא קטן מדי.‬
‫תישאר ילד גדול בשבילי.‬
‫אימא.‬
‫לא!‬
‫פאבה. פאבה!‬
‫פאבה, למה לקח לך כל כך הרבה זמן?‬
‫שמעתי צרחה.‬
‫אני יודע.‬
‫לא אהבתי את זה.‬
‫אבל אתה בטוח.‬
‫אתה בטוח עכשיו.‬
‫הוא לא יפגע בך.‬
‫פאבה!‬
‫תתעורר. פאבה!‬
‫פאבה?‬
‫פאבה!‬
‫תתעורר, פאבה.‬
‫בבקשה עשה את הדבר הנכון.‬
‫הוא ילד טוב.‬
‫עשית את הדבר הנכון.‬
‫אתה עשית את זה?‬
‫אימא שלך…‬
‫היא הייתה כמוני, גאס.‬
‫או שהיא הייתה יותר טובה ממני.‬
‫היא הייתה מתגאה בך כל כך.‬
‫היית השמחה שלה.‬
‫היית החיים שלה.‬
‫ותמיד תהיה.‬
‫מה קרה?‬
‫החיים.‬
‫הופרדנו.‬
‫אז הבאתי אותך לכאן.‬
‫איך קראו לה?‬
‫בירדי.‬
‫כן. קראו לה בירדי.‬
‫כשתחלים, נוכל לחפש אותה.‬
‫אם אשמע נהמה…‬
‫אני אתכופף.‬
‫אם אשמע קול…‬
‫אני אברח.‬
‫אם אראה בן אדם…‬
‫אני אתחבא.‬ ‫-בסדר.‬
‫מה אנחנו לא עושים?‬
‫חוצים את הגדר.‬ ‫-אף פעם.‬
‫לעולם לא.‬ ‫-טוב, תבטיח לי, גאס.‬
‫שבועת זרת.‬
‫היי.‬
‫אני האבא הכי בר מזל בעולם.‬
‫אתה יודע למה?‬
‫כי זכיתי לבלות את תשע השנים האחרונות‬
‫עם ילד מאוד מיוחד.‬
‫איתך.‬
‫בעולם שזכינו לבנות ביחד.‬
‫לא הייתי יכול לבקש שום דבר אחר.‬
‫אני עייף.‬
‫אתה יודע מה יכול להעיר אותי?‬
‫ארוחת בוקר. תכין לנו משהו?‬
‫אבל אתה זה שמכין ארוחות בוקר.‬
‫ואתה צופה בי, אז אתה יודע איך, בסדר?‬
‫עם מה מתחילים?‬
‫צלחת.‬
‫איזה אוכל?‬
‫ביצים.‬
‫כן. רואה?‬
‫ואז תספר לי עוד?‬
‫כן.‬
‫כן, אני אספר לך.‬
‫הכול.‬
‫שלום, ברווזים.‬
‫פאבה!‬
‫עשיתי את זה!‬
‫חציתי…‬
‫פאבה?‬
‫עד החורף העשירי שלו,‬
‫הילד היה עכשיו הגבר של הבית.‬
‫עם הרבה עבודה‬
‫הגיע הרבה משחק.‬
‫וככל שהקרניים שלו גדלו,‬
‫כך גדל גם הדמיון שלו.‬
‫היית צריך לראות את זה.‬ ‫היו אנשים רעים בכל מקום.‬
‫חשבתי שהם ייקחו אותי ואת כלב,‬ ‫אבל כלב הבריח אותם לתמיד,‬
‫נכון, כלב?‬
‫לפעמים כל מה שיש לילד זה את הדמיון שלו.‬
‫ארנב, אתה דואג לגינה.‬
‫עז, אתה צריך להרחיק את הציפורים מהאפונים.‬
‫אסור לנו לאבד עוד.‬
‫ואני וכלב נטפל בסירופ ובמים.‬
‫ותזכרו,‬
‫אל תחצו את הגדר.‬
‫עכשיו צאו.‬
‫כן!‬
‫לא.‬
‫עשבים מטומטמים.‬
‫סמור מטומטם!‬
‫עז טיפשה!‬
‫אתה!‬
‫אני מצטער!‬
‫פאבה.‬
‫- בית - אגם - כאן -‬
‫- השמורה - מקום בטוח לבני כלאיים‬ ‫אנחנו נדאג לך -‬
‫קולורדו.‬
‫- ויומינג -‬
‫- קולורדו -‬
‫- הרפתקאותיו של האקלברי פין -‬
‫- הרפסודה שלי -‬
‫אני בא למצוא אותך, בירדי.‬
‫- צ'וק-או-רוקט -‬
‫אתחבא. אם אראה בן אדם, אני אתחבא.‬
‫אם אראה בן אדם, אני אתחבא.‬
‫קדימה, חבר.‬ ‫-אם אראה בן אדם, אני אתחבא.‬
‫ראיתי אותך.‬
‫תראה את עצמך. אתה אוהב את הממתק הזה?‬
‫טוב, תראה את הראש הקטן שלך,‬
‫ואני אכניס לך אחד בין העיניים.‬
‫קדימה.‬
‫תפסתי אותו! תראה!‬
‫אמרתי לך!‬ ‫-תפסתי אותו!‬
‫מה אמרתי לך?‬
‫לא ראיתי קודם אחד שהוא אייל.‬ ‫-כן, גם אני לא.‬
‫יש לו חולצה קטנה והכול.‬
‫כן. היי, הוא לא נראה גדול יותר מהאחרים?‬
‫כן, גם מבוגר יותר.‬
‫אתה חושב כמוני?‬
‫ניקח אותו למעבדה?‬
‫לא.‬
‫ניקח אותו מזרחה.‬
‫זה אחד מיוחד.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫תעזבו אותי!‬
‫שמעת את זה?‬
‫זה דיבר.‬
‫תפסתי אותך.‬
‫היי, שלום.‬
‫אנחנו יכולים לחלוק.‬
‫היי! לא…‬
‫טוב, היי…‬
‫זה שלך.‬
‫אתה יודע כמה שוות הקרניים שלך לצייד?‬
‫ספרתי שלוש נקודות.‬
‫בינגו.‬
‫חשבתי שראיתי‬ ‫כל סוג של מוטציית בן תערובת שיש.‬
‫מעולם לא ראיתי ילד אייל.‬
‫שכחת את זה.‬
‫בוא הנה.‬
‫תעזוב אותי!‬
‫מה לעזאזל?‬
‫תדבר.‬ ‫-תתרחק.‬
‫אתה מדבר?‬
‫שיט.‬
‫מי לימד אותך?‬
‫הפאבה שלי, והוא יחזור לכאן בכל רגע,‬ ‫אז כדאי שתתחפף.‬
‫הוא יותר גדול ממך.‬
‫אין אנשים יותר גדולים ממני.‬
‫זאת אימא שלך?‬
‫תעזוב את זה! אני לא מדבר עם אנשים רעים.‬
‫השניים שם בחוץ היו רעים.‬
‫רוב האנשים רעים.‬
‫קח את זה יפה.‬
‫לא!‬
‫בלי בומים.‬
‫לא כדאי שתדליק מדורות בשעות היום, איש קטן.‬
‫אבא שלך לא לימד אותך את זה?‬
‫ראיתי את העשן ממרחק 30 ק"מ.‬
‫אמרתי לך ללכת מפה!‬
‫כמה זמן אתה כאן?‬
‫תחזור לאש, לשם אתה שייך.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫מה היה הבום הזה?‬
‫זה נקרא רובה.‬
‫זה גורם לאנשים להיעלם.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫חשבתי להסגיר אותך,‬
‫אבל אני לא אעשה את זה.‬
‫אני מניאק,‬
‫אבל אפילו לי יש גבולות.‬
‫קישטה!‬
‫היי, תחזיר את אלה! הם לא שייכים לך!‬
‫אם אתה כל כך אוהב מתוק, כדאי שתשתול סלק.‬
‫לגוון את צריכת הסוכר שלך.‬
‫זה ירחיק אותם מהאפונים.‬
‫אתה משתמש בדחליל ההוא בפנים.‬ ‫כדאי לך להעמיד אותו כאן,‬
‫ולהזיז אותו כל כמה ימים.‬
‫ציפורים הן לא טיפשות.‬
‫כדאי גם לעשות תחלופה של היבול.‬ ‫אפונה בולעת את כל המימן.‬
‫עוד כמה שנים והאדמה תהיה גמורה.‬
‫היה לאבא שלך ברזנט או משהו כזה?‬
‫מה הרג את ההורים שלך?‬
‫הם חטפו את החולי?‬
‫אמרתי לך, הפאבה שלי יחזור והוא יבריח אותך.‬
‫הוא השאיר לך שם?‬
‫אמרתי שתלך.‬
‫כן.‬
‫כן, תישאר קשוח, סוויט טות' (אוהב מתוק).‬
‫רק תזכור, ‬
‫ציידים טובים לא מפספסים.‬
‫איפה זה קולורדו?‬
‫זה לא קרוב.‬
‫באיזה כיוון?‬
‫תישאר כאן, איש קטן.‬
‫אנשים שם בחוץ צדים ילדים כמוך. ‬
‫אל תקל עליהם.‬
‫אין ילדים כמוני. אני היחיד שנשאר.‬
‫זה מה שהוא אמר לך?‬
‫יש אחרים.‬
‫שם בחוץ.‬
‫מה יש בקולורדו?‬
‫כלום.‬
‫השמורה?‬
‫אימא שלי.‬
‫אם תצא לשם לבד,‬
‫יתלו את הראש שלך על קיר עד הבוקר.‬
‫להתראות, סוויט טות'.‬
‫מה אם הוא טעה?‬
‫הילד הפר את החוקים של אביו בהדרגה…‬
‫ואז, בבת אחת.‬
‫יש סיפורים שמתחילים בהתחלה.‬
‫הסיפור של גאס מתחיל כאן.‬
‫איש גדול!‬
‫קח אותי!‬
‫תרגום כתוביות: זואי רוז‬