בוקר טוב.
שאפתח את הווילונות ואתן לשמש להיכנס? ממש יפה בחוץ.
היי.
למה שלא תצאי איתי החוצה לשנייה?
ממש יפה שם.
בואי.
אני מבין.
ארוחת הבוקר שם אם את רוצה, בסדר?
בואי.
זה מדהים, נכון?
אנחנו בקרטחנה.
קרובים למדי לאוקיינוס, למעשה.
אולי תפשטי את הבגדים האלה ותתקלחי היום?
אולי תרגישי שוב כמו את עצמך.
מותק?
את בטוחה עכשיו. איש לא יפגע בך, לא כל עוד אני כאן.
אני לא אתן להם. בסדר?
יש לך ריח של אדם זר.
אל תגידי את זה, טוב? אני בעלך...
תן לי את המרק.
המרק?
תקשיבי, אמבר,
הגוף שלך עובר תהליך גמילה.
לא משנה עם מה סיממו אותך...
במבי ואני חושבים שאת צריכה לקחת סם הרגעה,
רק כדי לעזור לך לעבור את זה. -לא, לא.
לא ישנת מזה... בסדר, בסדר. -אל תיגע בי עם החרא הזה!
זה בסדר. -אל תיגע בי עם זה.
אני לא אפגע בך.
אנחנו לא נשתמש בזה. אני לא אפגע בך. בואי הנה.
זה בסדר, זה בסדר.
זה בשביל לעזור לך לעבור את היום. -בן זונה! תעזוב אותי!
מה לעזא...
היא כמו חיית פרא.
טוב, זאת טראומה.
כן, אני מבין. היא בהלם אחרי מה שהם עוללו לה,
אבל אני... אני בעלה, בסדר?
כלומר, אני לא אמור להגיע... ללב שלה?
פשוט תן לה קצת זמן.
היא אוהבת אותך, בנאדם.
זה פשוט שובר לב.
הצלנו אותה, אבל היא לא באמת כאן.
אני רק רוצה שהיא תחזור לעצמה, מבין?
זה תהליך כנראה.
בדיוק.
אני לא מדברת על בעלי. אני לא חושבת עליו יותר, בסדר?
מעולם לא אהבתי אותו. אני לא חושבת עליו.
נכון שאנשים אומרים שהצבא מלמד אנשים להיות רוצחים?
אני לא חושבת כך.
אחי... -רוצה את האמת?
תסתכל. זה ממש מטריד.
אני חושבת שמי שהוא ממילא רוצח מוצא את דרכו לשם.
וזה בעלי. רוצח.
זו לא היא. שנינו יודעים את זה.
בנסיבות האלה עושים הכול כדי לשרוד.
אבל מה אם היא אדם שונה לחלוטין עכשיו?
אני לא מזהה אותה.
מיץ' אמור לעדכן בקרוב בנוגע לחילוץ.
אני כבר מת לעוף מהמדינה הדפוקה הזאת, בנאדם.
טוב, דפקנו את המקום הזה חזק, הלוא כן, חבר?
כן, אדוני.
אחר צהריים טובים.
קולומביאנים.
לכבוד הוא לי
לעמוד מול כולכם.
האמיצים שבאמיצים.
החזקים שבחזקים.
והעילית של הכוחות המזוינים שלנו.
אני בטוח שתהיו מוכנים
לגרום לקולומביאנים להיות גאים במולדתם.
אני כאן כדי להודות לכם מכל הלב
וכדי לומר לכם שהמדינה הזאת,
קולומביה, זקוקה לכם.
אף נשיא לא חפץ במלחמה
ואף מפקד לא מקדם אותה בברכה.
אבל ישנם זמנים בהם ההיסטוריה מחייבת אותנו
לקבל החלטות קשות ביושר.
רוחות טובות וים שקט.
אלוהים יברך אתכם.
אדוני הנשיא!
אני רק צריכה דקה.
אדוני הנשיא!
זה היה מבלבל מאוד.
זה היה לילה שקט.
לפתע שמענו יריות.
מלחמה פרצה ופשוט ברחנו לעבר ההרים,
כי מה עוד יכולנו לעשות?
הם השאירו אותנו חסרי בית, איפה אנחנו אמורים לגור?
עם איזה כסף?
היינו קהילה שלווה
עם משפחות ומשרות טובות.
והם באו
כמו שדים בלילה!
הם השמידו את הכול.
אל תדאגי, גברת.
אנחנו נלמד את הוונצואלים לקח.
למה שנעשה את זה?
הם תקפו אותנו.
קולומביה תקפה את ונצואלה ראשונה
כדי לשחרר אמריקאית שהוחזקה שם בשבי.
כך או כך, נכסח להם את הצורה.
קולומביה תקפה את ונצואלה ראשונה! מה לא מובן לך?
לאחר שכוחות קולומביאנים תקפו בסיס צבאי בוונצואלה
פרצו פעולות איבה בין שתי המדינות.
ויולטה.
היי.
לא ידענו שאת באה.
חשבתי שארנסטו יעדכן אתכם.
לא.
באתי כדי לדבר איתך ועם אמבר לפני שתעזבו.
זה בסדר?
בחייך.
ייתכן שיהיה טוב לאחותי לדבר עם מישהו מלבד שנינו.
היא במצב קשה.
היא לא אוכלת.
ניסינו לתת לה סם הרגעה. היא...
אולי תוכלי לשכנע אותה לקחת את זה?
כן. אני אנסה.
שלום, אמבר.
רציתי לפגוש אותך. זה בסדר?
בטח.
אני שמחה שאת בטוחה.
מצבי ממש דפוק.
אבל אני רואה שביסודו של דבר את בסדר.
אני זוכרת את הלילות לאחר החטיפה שלי.
איך האימה חזרה.
זה היה גרוע כל כך,
נזקקתי לתרופות כדי לישון.
זה נורמלי.
תרופה.
את חושבת שזה יעזור?
הרגתי את החברה שלי.
מישהי חייבת להיענש.
תודה, אמברליין. תודה.
בואי.
תסתכלי על עצמך. קדימה.
האישה הזו חפה מפשע. -לא נכון.
כן.
את רואה?
לא.
איש לא יבין לעולם מה עבר עלייך.
לא, הם לא יבינו.
ואת חייבת להתמודד בעצמך עם החוויה שלך,
ולא לצפות מאחרים לחלוק בה.
החוטף החזיק בכל הכוח, תמיד, ואת חפה מפשע.
אני לא חפה מפשע. -כן, את חפה מפשע, חברתי.
אם נהג שיכור פוגע בך ברכבו ואת נופלת, את פצועה.
ואז הוא בורח, המשטרה רודפת אחריו והורגת אותו במהלך המרדף,
זאת לא אשמתך.
אבל הם לא הרגו את הנהג, הם הרגו את כולם.
טבח!
יש מתים כה רבים, אני לא מסוגלת לזכור אותם.
אני מבינה.
קחי את התרופה שלך.
היא זקוקה למנוחה.
היא לקחה את התרופה? -עדיין לא,
אבל היא אמרה משהו מעניין מאוד.
כן, חכי רגע. אני רוצה שפרינס ישמע את זה. הוא שם.
היא דיברה על כמה אנשים נהרגו...
והיא אמרה שזה היה טבח.
ספרי לו מה שסיפרת לי.
היא אמרה שזה היה טבח.
טבח? -כן,
וחשבתי שזה מעט מפתיע
שהצבא הקולומביאני יעשה דבר שכזה באופן כה פומבי.
כן. -למעשה,
מקורותיי בצבא אמרו לי שהצבא לא היה מעורב בכלל.
רגע. אז לכן את כאן? כדי לחקור אותנו על משימה סודית?
דאגתי לה. אז מה התשובה?
אני מצטער. הוא צודק.
אנחנו לא יכולים לדבר איתך על עניינים סודיים.
לא. אסור לנו.
נעבור על החוק אם נדבר על זה.
"עניינים סודיים?" -כן.
סודי, את מבינה? -צפית בחדשות?
לא, לא לאחרונה. -זה מסלים למלחמה קטנה,
וישנם פלגים בשתי המדינות
שמעוניינים מאוד במלחמה גדולה.
אתה מבין את זה?
ולא אכפת להם למה או איך היא תתחיל.
לא אכפת להם, אפילו אם התחלתם אותה
כשאתם מתחזים לצבא הקולומביאני.
אתה מכחיש את זה? -כן.
כן. -היי, מותק.
את בסדר?
היי, היי.
אני אקח את סם השינה.
בסדר.
בואי לשבת... -אתה יכול לתת לי?
אני יכולה להזריק לבד.
בטח.
אל תדאגי, מותק. נחזור הביתה בקרוב.
אני לא חוזרת הביתה.
זאת הטובה האחרונה שלי, והיא לא למענכם, היא למען אמבר.
אתם חייבים לעזוב את ארצי מיד.
המתחים ממשיכים להתעצם.
הפשיטה הקולומביאנית בוונצואלה
נענתה מיד בהתקפה של כוחות ונצואלים על בסיס קולומביאני.
ארבעה טילים שוגרו.
נראה שאין סוף באופק.
הזמנתי את המנה האהובה עלייך.
אני לא רעבה.
איך היה?
עד כמה אתה מעורב?
אני רוצה שתספר לי בדיוק מה ידוע לך על מה שמתרחש.
אני יודע בדיוק מה שאת יודעת. -כן?
הם חילצו אותה, שזה הדבר החשוב ביותר, וזהו זה.
זה נגמר.
אני חושבת שזה רק מתחיל.
טוב,
ייתכן שקולומביה צריכה מלחמה.
האומנם?
אני לא מאמינה לך.
אנחנו צריכים כסף.
קולומביה לא צריכה כסף.
קולומביה צריכה הרבה מאוד כסף.
הפעם האחרונה שקיבלנו כסף הייתה "תוכנית קולומביה" במסגרת המלחמה בסמים.
מאז האמריקאים נטשו אותנו למעשה, מבחינה פיננסית.
השמאל עולה. את יודעת למה?
כי הממשלה מרוששת ולא מקיימת את הבטחותיה.
ואם לא ניזהר, השמאל ינצח ואנחנו נידפק,
ואז נהיה בבלגן כמו ונצואלה.
כן. אנחנו צריכים מלחמה.
כי מלחמה משמעותה כסף, וכסף מביא יציבות.
בסדר.
אל תסתכלי עליי ככה.
את מכירה אותי היטב, הדעה שלי לא אמורה להפתיע אותך.
הדעה שלך לא מפתיעה אותי.
ייתכן שאתה צודק מנקודת מבט כלכלית.
אבל מבחינה מוסרית, יקירי, אתה מעורר בי גועל.
בואי נשנה נושא.
אפשר לבלות סופ"ש נעים יחד ולשים בצד את כל מה שלא נוכל לשנות?
היי, לאן את הולכת?
אני לא יצרתי את המצב הזה.
אני רק מציג את הדעות השונות.
תיזהרי, בבקשה.
אתה יודע,
ויולטה צודקת.
התחלנו מלחמה.
אין לך הרהורי חרטה?
ודאי שיש לי הרהורי חרטה.
לכל הרוחות, רבים מתו למען החירות שלה.
כן, והם לא באחריותנו, בסדר? הם לא.
היא כן.
שום דבר מזה לא בסדר.
זה מה שעשינו, וכעת עלינו לשאת בנטל כמו כל אחד אחר.
אני הולך לבדוק מה שלומה.
חרא.
אחי, היא לא בחדר. אני הולך לבדוק במדרגות.
אני יוצא החוצה.
תיזהר משוטרים.
תשמע, היא לא הספיקה להתרחק. תבדוק את הכיכר המרכזית.
היא לא כאן. אני לא מוצא אותה.
מצאתי אותה.
את לא יכולה להסתובב בפומבי עכשיו.
אני רוצה להיות כאן.
אנחנו מבוקשים, ואם ניתפס...
אולי אני רוצה להיתפס.
אני לא חוזרת אתכם הביתה.
אז מה, את לא זקוקה לי יותר?
אני לא צריכה שתגן עליי. אני לא צריכה שתשמור עליי.
בחייך. -אני לא צריכה שתטפל בי.
אני מסתדרת. -בבקשה.
את לא חוזרת הביתה? -לא.
אני משחררת אותך.
ומה בנוגע לאריק?
תחלץ אותי מזה.
אני?
כרגע אמרת לי שאת לא זקוקה לי יותר.
את חייבת לתקן את המצב איתו, באג.
הוא ויתר על חייו למענך.
הוא יכול היה להיות סנאטור... נשיא מזוין יום אחד.
הוא עדיין יכול.
לא, לא עוד. הוא אוהב אותך.
הוא אוהב את הרעיון שגלום בי. הוא הציל אותי מפני שהוא לא מסוגל להפסיד.
איך הפכת לחסרת לב כל כך?
הוא חטף כדור בשבילך, ואת נדרת נדר, באג. את חייבת לתקן את זה.
רק אלוהים יכול לתקן את זה.
בואי הנה.
ההתנהגות שלך לא במקום, ואת טועה.
אם יש דבר אחד שלמדתי, עם כל הדם על ידיי...
ועכשיו יש גם דם על ידייך...
זה לא משנה אם מתפללים לאלוהים ומבקשים מחילה.
אלא האם את מסוגלת לסלוח לעצמך.
ועל זה אנחנו צריכים לעבוד.
בואי נסתלק מכאן.
חכי, חכי.
בסדר. בסדר.
דבר איתי, אנחנו בשדרת פלאזה.
תחכו לי שם, אני בדרך.
תקשיבו.
נקודת חילוץ חדשה ממיץ',
בית חוף נטוש ליד מסלול המראה.
מותק?
את באה?
נלך לבית החוף, נתמקם שם, נחכה לאיתות.
ניסע למסלול ההמראה, נטוס בטיסה נמוכה לסן דייגו.
אדוני הנשיא.
את שוב?
אל תיגע בי.
אני צריכה אישור לכך שאתה או מישהו בצבא
אישרתם את ההתקפה על ונצואלה.
זה מגוחך. את צריכה לקבוע פגישה כמו כולם.
עשית את זה?
אם אישרת, חייב להיות תיעוד.
במוקדם או במאוחר זה יתפרסם.
מה יתפרסם?
שאתה יודע בדיוק איך הכול התחיל.
אתה יודע שהצבא הקולומביאני לא היה מעורב.
אתה יודע שהאשמים היחידים
הם שני האמריקאים שהשתמשו בדגל הקולומביאני.
אבל אתה לא תעשה דבר בנדון.
ואתה לא מתכנן לספר לוונצואלה את האמת.
למה?
אולי אתה חושב שמלחמה טובה לכלכלה.
אולי אתה אסיר תודה לאמריקאים על כך שפתחו במלחמה שאתה רצית,
אבל לא היה לך את האומץ לפתוח בה בעצמך.
עם כל הכבוד, אדוני הנשיא,
אתה לא תשרוד את השקר הזה.
אתה חייב לעצור את האמריקאים
ולספר לוונצואלה את האמת.
תעשה את זה לטובת הנשיאות שלך.
את מאיימת עליי?
אין לך הוכחה.
יש לי את הכבוד שלך.
בוקר טוב, אדוני.
כיצד אוכל לעזור לך?
היא מהירה?
מספיק מהירה.
המצב הוא כזה.
ויולטה מטיז לחצה על הנשיא.
פריירה משבית את כל התנועה האווירית.
יש כוננות כלל ארצית.
א-הא.
תיזהרו. יש חיילים בכל מקום.
טוב, בואו נרד מהכביש הראשי.
בוא נפנה כאן.
חרא, מחסום דרכים.
באג, אל תדאגי. נהיה בסדר.
אני אעקוף את זה.
לעזאזל עם זה. חרא. אלוהים.
באיזה מרחק אנחנו? -כשלושה ק"מ. פחות משלושה.
תסתיר את הרובים, תחביא אותם.
יש שוטרים בכל מקום.
יו, המצב נהיה מסוכן מאוד. איפה אתה עכשיו?
בנמל, מחכה לכם.
נהדר.
יתפסו אותנו כאן.
יש שם שוק שנוכל לקצר דרכו.
בוא נלך, בוא נלך. -טוב. בסדר.
אנחנו נמשיך ברגל.
קחי את זה.
בואו נזוז. עכשיו!
שמאלה, שמאלה.
אנחנו מתקדמים ברגל בתוך השוק.
תמשיכו. הנמל בצד הדרומי.
הבנתי.
מוכן? -כן.
בואו נזוז.
נמשיך להתקדם. בואו נזוז.
בסדר.
תסרקו את השוק ותביאו אותם אליי. -כן, המפקד!
תחפשו בכל מקום.
בואו נזוז!
תחסמו את כל היציאות.
שימו לב, אישור לנטרל את הגברים.
חוזר, יש אישור לנטרל את שני הגברים.
בסדר.
אחריי.
בואו הנה.
המפקד.
עדכון.
קיבלנו דיווחים לפיהם הם מתקדמים דרומה.
הם הרגו כמה חיילים.
תקשיבו!
האמריקאים לא יצאו מכאן חיים.
גם לא האישה. מובן?
מובן! -בואו נזוז!
הם במקום כלשהו בסביבה.
תתפצלו!
כן?
זה בסדר. את תהיי בסדר.
את תהיי בסדר.
אני מגיע.
יש שם כ-20 בחורים, הצד הדרומי חסום.
לא נוכל לפלס את דרכנו בלחימה.
תבדוק שם.
אמבר, תישארי כאן.
יש שניים שם. -יש שניים שם למטה.
אני אבדוק שם למעלה. תהיו מוכנים לתזוזה.
זוזו! זוזו!
אני אטפל בחבר'ה האלה.
שמאלה!
תתכופפי.
אני בסדר.
בסדר. -השטח פנוי. בואי נזוז.
תזדרזו, קדימה, קדימה.
זוזו! זוזו! זוזו!
זוזו! זוזו!
תתכופפי! תתכופפי!
קדימה! בואו נזוז!
הנה הוא.
חצי שעה עד למסלול ההמראה.
אנחנו כמעט בבית.
תישארו כאן. אאסוף אתכם בבוקר.
השטח פנוי.
אני יכולה לעשות את זה.
מישהי מתקרבת.
תקשיבי, אמבר.
תגידי לי מה לעשות כדי לתקן את זה.
איך אוכל להסביר לך את זה?
תנסי.
אני מקשיב.
עברתי את החוויה הזאת ואני אדם שונה.
אני לא אותו אדם.
אני מרגישה שאנחנו צריכים בדק בית.
אני לא רוצה להיות בחברתך.
אני חושבת שכל הדבר הזה הוא טעות.
אני רוצה להתחיל מחדש.
אני לא יודעת איך...
או באיזה אופן.
אבל אני לא יכולה לחזור לבית שלנו ולהעמיד פנים שזה לא קרה.
זה בסדר. -לא יכולה. בסדר?
גם אני לא אותו אדם.
חשבת שאת מתה. גם אני חזרתי מן המתים,
כי הבנתי שחיי לא שווים דבר בלעדייך.
זה רגש נחמד ואני בטוחה שאתה מאמין בזה,
אבל זה שקר.
את לא יכולה לומר את זה. -אריק, זה לא עובד.
אל תזלזלי ברגשות שלי. הנה מילה טיפולית יפה בשבילך.
אני יודע מה אני מרגיש.
אני אוהב אותך.
למרות שאת ממש מעצבנת אותי ברגע זה,
מרחיקה אותי כמו תמיד,
כי את חושבת שאת לא ראויה לאהבה מהסוג הזה.
או לכל דבר טוב לצורך העניין.
לך תזדיין, אריק.
אבל זה נכון.
האמת היא שנחטפתי ולא הצלחת לחלץ אותי.
אז הגבת בהתקף זעם שנראה כמו מרחץ דמים.
לא רציתי שתהרוג את כל האנשים האלה בשבילי.
אני לא מסוגלת להביט בך מבלי להיזכר בזה.
ואיך אתה אמור להביט בי
ולהיזכר מדי יום ביומו שהרסתי את חייך?
לעזאזל החיים שלי.
למי אכפת? אתחיל חיים חדשים.
זה לא קל כל כך עבורי. -בחייך.
אני לא יכולה למצמץ ולהעמיד פנים שזה לא קרה.
אז זהו זה?
אין מקום למחילה?
אין לנו בסיס.
מה שאת יכולה לקבל עכשיו הוא חיים מאושרים.
ונוכל לבנות את הבסיס הזה.
אל תוותרי עלינו.
אלוהים, אנחנו... הגענו עד הלום.
אז מה, אתה תגלם מושיע?
שפכת דם. תנקה אותו.
בשביל זה התגייסתי.
אני חייל.
מה שאמרת בקלטות, אמבר...
שמעתי אותך. את לא טועה.
אבל אז, לשם שינוי, קיבלתי את ההזדמנות הזאת,
הזדמנות חד-פעמית לעשות משהו נכון במקום משהו הגון.
זכיתי להציל את אשתי.
לא למען האל והמולדת, למען האדם שאני הכי אוהב בעולם המזוין הזה.
ועכשיו, ברגע המכריע ביותר, כשאני זקוק לך יותר מאי פעם,
הכול חומק מבין אצבעותיי.
אתה חייב לתת לי ללכת.
אני לא יכול. אני מסרב.
אם אחזור הביתה עכשיו, ארגיש כמו נוכלת.
כאילו שאני מנסה לחיות חיים של אדם מת.
אם אתה אוהב אותי, אל תיאבק בי.
תן לי את זה.
את שוברת את לבי.
יש דברים גרועים מזה.
- מבוסס על הסדרה "בשבילה גיבורים עפים" מאת עומרי גבעון -
- בהשראת "בשבילה גיבורים עפים" מאת אמיר גוטפרוינד -
- "Echo 3" יוצר הסדרה מארק בול -
- לזכרה של אנה מריה זי -
תרגום: גיא רקוביצקי