Tere hommikust.
Tõmbame kardinad eest, laseme päikese tuppa? Väljas on väga ilus.
Hei.
Tuled minuga korraks õue?
Ilm on tõesti ilus.
Tule.
Ma saan aru.
Tõin hommikusöögi, kui tahad, eks?
Tule.
On ju võrratu, mis?
Oleme Cartagenas.
Ookeanile üsna lähedal.
Äkki vahetad riideid ja käid täna duši all?
Saad end taas iseendana tunda.
Kallis?
Oled nüüd väljaspool ohtu. Keegi ei tee sulle viga. Mina olen ju siin.
Ma kaitsen sind. Eks?
Sa lõhnad võõralt.
Ära ütle nii, eks? Olen su abikaasa…
Anna mulle lihtsalt suppi.
Suppi?
Kuule, Amber,
su kehal on praegu võõrutusnähud.
Mis iganes uimasteid sulle anti…
arvame Bambiga, et peaksid võtma rahustit,
et see üle elada. - Ei.
Sa pole maganud… Olgu. - Ära puutu mind selle pasaga!
Pole midagi. - Ära puutu mind sellega.
Me ei tee sulle viga.
Me ei kasuta seda. Ma ei tee sulle viga. Tule siia.
Kõik on hästi. Hästi.
See aitaks sul päeva üle elada. - Sitapea! Lase lahti!
Mida per…
Ta on nagu metsloom.
See on trauma.
Jah, saan aru. Ta on läbielatust šokis,
aga ma olen ta abikaasa, eks?
Kas ma ei peaks temani ja ta südameni jõudma?
Anna talle lihtsalt aega.
Ta armastab sind, mees.
See on südantlõhestav.
Me päästsime ta, aga teda justkui polekski siin.
Tahan lihtsalt, et ta oleks tema ise.
See võtab vist aega.
Täpselt.
Ma ei räägi oma abikaasast. Ma ei mõtle talle enam, eks?
Ma ei armastanud teda. Ma ei mõtle talle.
Teate, kuidas öeldakse, et sõjavägi õpetab inimesed tapjateks?
Ma ei usu seda.
Kuule… - Tahate tõtt teada?
…vaata seda. Asi on naljast kaugel.
Arvan, et tapjad leiavad ise sinna tee.
See mu abikaasa ongi. Mõrvar.
See pole tema. Me mõlemad teame seda.
Sellistes tingimustes teed mida iganes, et ellu jääda.
Aga mis siis, kui ta on nüüd täiesti teine inimene?
Ma ei tunne teda ära.
Mitch peaks varsti väljaimbumise kohta infot andma.
Ma ei suuda oodata, et siit kuradi riigist minema saada.
Keerasime siin ikka suure pasa kokku, mis, amigo?
Sí, señor.
Tere päevast! Colombialased.
Mul on suur au
teie kõigi ees olla.
Olete vapramatest vapramad.
Tugevamatest tugevamad.
Meie sõjaväe eliit.
Olen kindel, et olete valmis
colombialased oma riigi üle uhkust tundma panema.
Soovin teid siiralt tänada
ja öelda, et see riik,
Colombia, vajab teid.
Ükski president ei soovi sõda
ja ükski komandör ei tervita seda.
Kuid on aegu, mil ajalugu kohustab meid
põhimõttekindlusega raskeid otsuseid tegema.
Pärituult purjedesse!
Jumal õnnistagu teid.
Härra president!
Palun vaid ühte minutit.
Härra president!
Kõik oli väga segane.
Õhtu oli vaikne.
Äkki kuulsime laske.
Puhkes sõda ja me jooksime mägede suunas.
Mis meil muud üle jäi?
Me jäime koduta, kus me nüüd elama peaksime?
Millise raha eest?
Olime rahulik kogukond
perede ja heade töökohtadega.
Ja nad tulid
nagu kuradid keset ööd!
Nad hävitasid kõik.
Ärge muretsege, proua. Küll me neile venezuelalastele näitame.
Miks me peaksime?
Nad ründasid meid.
Colombia ründas Venezuelat,
et vabastada ameeriklanna, keda seal vangis hoiti.
Vahet pole, nad saavad tappa.
Colombia ründas Venezuelat esimesena! Millest sa aru ei saa?
Pärast seda, kui Colombia väed ründasid Venezuela sõjaväebaasi,
puhkes kahe rahvuse vahel vaen.
Violeta.
Tere!
Me ei osanud sind oodata.
Arvasin, et Ernesto ütleb teile.
Ei.
Tahtsin teie ja Amberiga rääkida, enne kui lahkute.
Ega sa vastu pole?
Ole nüüd.
Kellegi kolmandaga rääkimine võib mu õele head teha.
Ta on omadega läbi.
Ta ei söö.
Püüdsin talle rahustit anda. Ta…
Ehk veenad sina teda seda võtma?
Jah. Ma proovin.
Tere, Amber.
Tahtsin sind näha. Kas tohib?
Muidugi.
Mul on hea meel, et oled väljaspool ohtu.
Olen omadega persses.
Aga näen, et põhimõtteliselt on sinuga kõik hästi.
Mäletan, mis tunne mul pärast röövimist öösiti oli.
Kuidas hirm tagasi tuli.
Asi oli nii halb,
et vajasin uinumiseks ravimeid.
See on normaalne.
Ravimid.
Arvad, et sellest on abi?
Tapsin oma sõbra.
Kedagi tuleb karistada.
Aitäh, Amberline. Aitäh.
Tule.
Vaata ennast. Lase käia.
See naine on süütu. - Ei ole.
Jah.
Näed?
Ei.
Keegi ei mõista iialgi, mida läbi elasid.
Ei mõista.
Ja sa pead elama oma läbielamise üksinduses
ja mitte eeldama, et teised seda mõistavad.
Kogu võim oli inimröövijate käes, alati. Sina oled süütu.
Ma pole süütu. - Jah. Sa oled süütu, mu sõber.
Kui purjus juht sõidab sulle otsa ja sa kukud, oled haavatud.
Ja ta sõidab minema, politsei ajab teda taga ja tapab ta,
see pole sinu süü.
Aga nad ei tapnud juhti, nad tapsid kõik.
Tapatalgud!
Surnuid on nii palju, et nad ei mahu mulle pähe ära.
Ma mõistan.
Võta rohtu.
Ta peab puhkama.
Kas ta võttis rohtu? - Veel mitte,
aga ta ütles midagi väga huvitavat.
Oota. Tahan, et Prince kuuleks seda. Ta on siinsamas.
Ta rääkis, kui palju inimesi tapeti…
ja ta nimetas seda tapatalguteks.
Ütle talle, mida sa mulle ütlesid.
Ta nimetas seda tapatalguteks.
Tapatalguteks? - Jah.
Mind üllatab veidi,
et Colombia sõjavägi teeks midagi sellist nii avalikult.
Jah. - Tegelikult
kuulsin oma allikatelt sõjaväes, et sõjavägi polnudki asjaga seotud.
Oota. Seepärast tulidki? Et salajase missiooni kohta küsida?
Olin tema pärast mures. Kuidas siis oli?
Mul on kahju, tal on õigus. Me ei saa salastatud infot avaldada.
Eip. Õigus, ei saa. Sellest rääkimine oleks ebaseaduslik.
„Salastatud info“? - Jah.
Salastatud, saad aru? - Uudiseid olete näinud?
Ei, vahepeal mitte. - See eskaleerub väikeseks sõjaks
ja mõlemas riigis on grupeeringud, kes tahavad suurt sõda.
Kas sa saad sellest aru?
Ja neid ei huvita, miks või kuidas see algab.
Neid ei huvita, et see sai alguse sellest, et te teesklesite Colombia sõjaväelasi.
Kas sa eitad seda? - Jah.
Jah. - Tšau, kallis.
Kõik korras?
Hei. Hei.
Ma võtan unerohtu.
Hea küll.
Tule istu… - Saad selle mulle anda?
Võin ise ära teha.
Muidugi.
Ära muretse, kallis. Varsti oleme kodus.
Ma ei lähe koju.
See on mu viimane teene. Ja see pole teile, see on Amberile.
Lahkuge otsekohe mu riigist.
Pinged kasvavad.
Colombialaste reidile Venezuelas
vastati viivitamatult Venezuela vägede rünnakuga Colombia baasile.
Lendu lasti neli raketti.
Lõppu ei paista.
Tellisin su lemmikut.
Mul pole kõht tühi.
Kuidas läks?
Kui palju sa sellega seotud oled?
Tahan, et räägiksid kõigest, mida toimuva kohta tead.
Tean täpselt sama palju kui sina. - Jah?
Ta päästeti, mis on kõige olulisem, ja ongi kõik.
See on läbi.
Arvan, et kõik on alles algamas.
Noh,
võimalik, et Colombia vajab sõda.
Ongi nii?
Ma ei usu sind.
Meil on raha vaja. - Colombial ei ole raha vaja.
Colombial on väga raha vaja.
Viimane kord saime raha uimastivastaseks võitluseks „Plan Colombia“ raames.
Pärast seda ameeriklased sisuliselt hülgasid meid rahalises mõttes.
Vasakpoolsete toetus suureneb. Tead miks?
Sest valitsus on pankrotis ega täida lubadusi.
Kui me ei ole ettevaatlikud, siis vasakpoolsed võidavad ja meiega on kõik,
siis oleme omadega läbi nagu Venezuela.
Jah. Me vajame sõda.
Sest sõda tähendab raha ja raha toob stabiilsuse.
Olgu.
Ära vaata mind sellise pilguga.
Sa tunned mind hästi, nii et mu arvamus ei peaks sind üllatama.
Su arvamus ei üllatagi mind.
Majanduslikus plaanis võib sul õigus olla.
Kuid moraalselt, kullake, ajad mul südame pahaks.
Vahetame teemat.
Veedame kena nädalavahetuse ja ärme räägi asjadest, mida me muuta ei saa.
Kuhu sa lähed?
Mina ei tekitanud seda olukorda.
Räägin lihtsalt igast vaatenurgast.
Palun ole ettevaatlik!
Tead,
Violetal on õigus.
Me alustasime sõda.
Kas sa kahtled meie otsuses?
Muidugi kahtlen.
Kurat, nii palju inimesi pidi tema vabaduse nimel surema.
Jah, ja nad ei puutu meisse, eks? Lihtsalt ei puutu.
Tema puutub.
Muidugi pole see õige.
Aga seda me tegime ja peame nüüd oma risti kandma, nagu teised.
Vaatan, kuidas tal on.
Persse.
Mees, ta pole oma toas! Kontrollin treppe.
Lähen välja.
Ära politseile ette jää.
Ta ei saa kaugel olla. Kontrolli peaväljakut.
Teda pole siin. Ma ei leia teda.
Leidsin ta.
Sa ei tohi praegu väljas käia.
Tahan siin olla.
Oleme tagaotsitavad ja kui me vahele jääme…
Äkki ma tahan vahele jääda.
Ma ei tule teiega koju.
Nii et sa ei vaja mind enam?
Mul pole vaja, et mind kaitsed. Mul pole vaja, et mind valvad.
Ole nüüd. - Pole vaja, et minu eest hoolitsed.
Saan hakkama. - Palun.
Sa ei tule koju? - Ei tule.
Vabastan su.
Aga Eric?
Päästa mind sellest.
Mina?
Ütlesid just, et ei vaja mind enam.
Pead temaga ära leppima, putukas.
Ta loobus sinu nimel oma elust.
Ta oleks võinud saada senaatoriks, isegi presidendiks.
Ta võib ikka.
Ei, enam mitte. Ta armastab sind, kurat.
Ta armastab ettekujutust minust. Ta päästis mu, sest ei suuda kaotada.
Kuidas sa nii südametuks muutusid?
Ta sai sinu pärast kuuli ja sina andsid vande, putukas. Pead selle korda ajama.
Seda suudab ainult jumal.
Tule siia.
Sa lähed üle piiri ja sa eksid.
On üks asi, mida olen õppinud, pärast kõike seda verevalamist…
nüüd oled samuti osa sellest…
Jumalalt andestuse palumine ei loe.
Oluline on, kas suudad endale andestada.
Ja selle nimel tuleb pingutada.
Kaome nüüd siit kus kurat.
Oota. Oota.
Olgu.
Räägi minuga. Oleme Plaza Boulevardil.
Oodake mind seal, kohe tulen.
Kuulake.
Uus info Mitchilt,
hüljatud rannamaja maandumisraja lähedal.
Kallis?
Tuled?
Läheme rannamajja. Seame end sisse, ootame signaali.
Sõidame maandumisraja juurde. Lendame madalalt San Diegosse.
Härra president.
Jälle teie?
Ärge puudutage mind.
Vajan kinnitust, et teie või keegi sõjaväest
kinnitas rünnaku Venezuelale.
See on naeruväärne. Leppige aeg kokku, nagu teised.
Kas te tegite seda? Kui jah, peavad olema protokollid.
See tuleb varem või hiljem välja.
Mis tuleb välja?
Et teate täpselt, kuidas see kõik algas.
Te teate täpselt, et Colombia sõjavägi polnud asjaga seotud.
Te teate, et ainsad süüdlased on kaks Colombia lippudega ameeriklast.
Aga te ei võta midagi ette.
Ja te ei plaani Venezuelale tõtt rääkida.
Miks?
Arvate ehk, et sõda on majandusele kasulik?
Võib-olla olete ameeriklastele tänulik, et nad alustasid sõda, mida soovisite,
kuid ei julgenud ise alustada.
Kogu lugupidamise juures, härra president,
seda valet te üle ei ela.
Te peate ameeriklased arreteerima
ja Venezuelale tõtt rääkima.
Tehke seda oma presidendiameti nimel.
Kas te ähvardate mind?
Teil pole tõestust.
Mul on teie au.
Tere hommikust, härra. Kuidas ma aidata saan?
Kas see on kiire?
Piisavalt kiire.
Lugu on järgmine.
Violeta Matíz survestas presidenti.
Pereira sulgeb kogu lennuliikluse.
Kehtestatud on eriolukord.
Ahah.
Olge ettevaatlikud. Sõjaväelased on kõikjal.
Olgu, keerame peatänavalt maha.
Keerame siia.
Persse, teesulg.
Putukas, ära muretse. Kõik saab korda.
Lähen ringiga.
Persse küll. Persse. Issand.
Kaugel me oleme? - Kolm kilomeetrit. Vähem.
Pange relvad ära, silma alt ära.
Politseinikud on igal pool.
Asi on väga pingeline. Kus sa oled?
Sadamas, ootan teid.
Hästi.
Me jääme siin vahele.
Seal on turg, kust saaksime lõigata.
Lähme lihtsalt. Lähme. - Hästi. Olgu.
Läheme jala.
Võta see.
Lähme. Kohe!
Vasakule, vasakule.
Oleme jalgsi turul.
Lõigake läbi. Sadam on lõuna pool.
Selge.
Valmis? - Jah.
Lähme.
Lähme edasi. Läksime.
Olgu.
Otsige turg läbi ja tooge nad siia. - Just nii!
Otsige neid kõikjalt. - Läksime!
Sulgege kõik väljapääsud.
Tähelepanu, luba mehed neutraliseerida.
Kordan, neutraliseerige mehed.
Olgu.
Siiapoole.
Siia.
Härra.
Kanna ette.
Saime infot, et nad liiguvad lõunasse.
Nad tapsid mõned sõdurid.
Tähelepanu!
Need ameeriklased ei lahku siit eluga. Isegi mitte naine. Selge?
Selge! - Läksime!
Nad on kusagil siin.
Hargneme!
Jah?
Kõik on hästi. Kõik saab korda.
Kõik saab korda.
Tulen.
Seal on 20 meest, lõunapool on kinni.
Me ei murra siit läbi.
Võta see.
Amber, jää siia.
Kaks on seal. - Kaks seal all ka.
Kontrollin ülevalt. Olge valmis liikuma.
Läksime! Läksime!
Võtan need mehed.
Vasakule!
Varjume.
Saan hakkama.
Hästi. - Õhk on puhas. Läksime.
Lähme.
Lähme!
Edasi!
Varju!
Tulge! Lähme!
Seal ta ongi.
Maandumisrajani on pool tundi.
Oleme peaaegu kodus.
Püsige siin. Tulen teile hommikul järele.
Õhk on puhas.
Suudan seda.
Tuleb.
Vaata, Amber.
Ütle, mida ma teha saan, et see korda ajada.
Kuidas ma seda sulle selgitan?
Proovi.
Ma kuulan.
Elasin selle asja üle ja olen nüüd teistsugune inimene.
Ma pole endine.
Tunnen, et vajan puhast lehte.
Ma ei taha sinuga olla.
Arvan, et kogu see abielu on viga.
Tahan otsast alustada.
Ma ei tea, kuidas…
või mil viisil.
Aga ma ei saa meie koju naasta ja teeselda, et seda kõike pole olnud.
Pole midagi. - Ma ei suuda. Eks?
Ma pole ka endine.
Sa arvasid, et sured. Ma naasin ka surnuist,
sest ma mõistsin, et mu elu on sinuta väärtusetu.
Tore mõttetera ja sa kindlasti usudki seda,
aga see on vale.
Sa ei saa seda öelda. - Eric, me ei toimi.
Ära eira mu tundeid. See on ka üks hea teraapia fraas.
Tean, mida ma tunnen.
Ma armastan sind.
Kuigi sa ajad mind praegu täiega närvi, lükkad mind eemale, nagu alati,
sest sa ei usu, et oled sellist armastust väärt.
Või üldse midagi head.
Käi persse, Eric.
Aga see on tõsi.
Tõsi on see, et mind rööviti ja sa ei suutnud mind päästa.
Nii et kukkusid märatsema ja tulemuseks oli veresaun.
Ma ei tahtnud, et kõik need inimesed minu pärast sureksid.
Eric, ma ei suuda sind sellele mõtlemata vaadata.
Ja kuidas sa peaksid vaatama mind,
kui meenutan sulle iga päev, et rikkusin su elu ära?
Pohhui minu elu.
Keda huvitab? Saan uue elu.
Mul ei käi see nii lihtsalt. - Ole nüüd.
Ma ei saa lihtsalt silmi pilgutada ja teeselda, et seda ei olnud.
Nii et ongi kõik?
Andestusele ei ole ruumi?
Meil ei ole vundamenti.
Saaksin sulle pakkuda õnnelikku elu.
Ja võiksime selle vundamendi ehitada.
Ära anna meie osas alla.
Issand, oleme nii kaugele jõudnud.
Nii et sa saad mängida päästjat?
Verd valada. Selle ära koristada.
Seda ma teengi.
Ma olen sõdur.
See, mida sa videos ütlesid, Amber…
Ma sain aru. Sa ei eksi.
Aga siis saan vahelduseks võimaluse,
ühe šansi õiglase asemel midagi õiget teha.
Saan päästa oma naise.
Mitte jumala ja riigi, vaid inimese, keda siin maailmas kõige rohkem armastan.
Ja nüüd, kõige otsustavamal hetkel, mil sind kõige enam vajan,
libiseb kõik mu sõrmede vahelt minema.
Pead mul minna laskma.
Ma ei saa. Ma ei lase.
Kui praegu koju lähen, tunnen end petisena.
Nagu püüaksin surnud kesta elama asuda.
Kui sa mind armastad, ära võitle vastu.
Kingi see mulle.
Sa murrad mu südame.
On ka hullemaid asju.
PÕHINEB SARJAL „WHEN HEROES FLY“ JA SAMANIMELISEL RAAMATUL
ECHO 3 AUTOR MARK BOAL
ANA MARIA ZEA MÄLESTUSEKS
Tõlkinud Vivika Aleksejev