Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Všichni na svá místa.
Připravte se.
Překvapení!
- To je jen Treskvička. - Mysleli jsme, že jsi Peso a vy víte kdo.
Peso a jeho kamarádiček, Ko... Poslouchejte. Někdo se blíží.
Tak jo, hlavně pomalu.
Opatrně vyplav a...
- Koba? - Překvapení!
Překvapení, Kobo. Všichni se přišli podívat na tvůj test z plavání.
Koba!
Nenecháme si to ujít. Dlouho se ti u nás hojilo chapadlo.
Jako bys byl členem týmu.
- Jsi připravený, Kobo? - Koba.
Dobře. Nezapomeň, když test zvládneš,
znamená to, že jsi v pořádku a můžeš zpátky do Karibského moře.
Tvoji přátelé na útesu ti určitě drží ploutve.
Koba.
To je ono, kámo!
Dobře, Kobo. Napřed ti sundáme obvaz.
Koba?
Vypadá to dobře. Teď je na čase plavání!
- Zeleninová zvířátka! - Připravit!
- Brkev. - Jahona.
- Brumla. - Treskvička.
Treskvičko.
- Připravený! - Tak jo, Kobo. Jako první
- musíš proplavat těmi obručemi. - Koba.
- Skvěle! - Úžasný!
- Paráda! - Vynikající!
- Jsem na tebe tak pyšný. - Koba!
No výborně.
Jako další budeš muset co nejrychleji plavat okolo obruče.
Koba!
- Koba! - Bezvadné.
Už zbývá pouze dálkový test. Zvládneš obeplavat Oktopod?
- Koba. - Budu ti měřit čas. Můžeme?
- Plav! - To zvládneš, Kobo!
- Koba je vážně drsná chobotnička. - Co nevidět připlave na druhou stranu.
Kde je Koba?
- Nějak mu to trvá. - Snad se nic...
- Koba! - U všech ploutví!
- Ten žralok pronásleduje Kobu! - Vydrž, Kobo!
Koba.
Na to zapomeň!
- Hodnej. Sleduj rybí sušenku. - Tak jo!
Jen si pro ni pojď!
Gejzíry!
Jen tak ji nedožene.
- Zuupa! - Kápo!
Jste v pořádku?
Nic mi není. Co ty Kobo, jsi celý?
Koba.
To je prostě kapitán Barnacles. Nebojí se vůbec ničeho. Ani hladových žraloků.
Tak co, Peso? Zvládl Koba plavací test?
Podívejte se.
Koba!
Po všem tom vzrušení bychom měli Kobu dopravit do Karibského moře.
Souhlas. Dášo, nastav kurz na Karibik.
To bohužel nebude tak snadné. Oktopod je právě teď tady,
a Karibské moře je zde, na opačné straně Mexika.
Abychom dostali Kobu domů, musíme jet tudy.
Ano. Ale tam na nás čekají velké bouře.
Kapitáne, bylo by rychlejší a bezpečnější tam letět. Přímo přes Yucutánskou džungli.
Dobrý nápad, Láďo. Poletíme tam v Gup-H.
- Připravený, Peso? - Ano.
- Připravený, Kobo? - Koba!
Bezpečný let, kapitáne. Hlavně nesmíte přistát v džungli.
Proč ne?
Yucutánská džungle je prej prapodivná, kámové.
Podle legend je plná strašidelných Duchojeskyň.
Ty stráží obří ještěři.
Ne každý, kdo se opováží vejít dovnitř, se vrátí ven.
- Co je uvnitř Duchojeskyň? - Netuším. Nejspíš jeskynní příšery.
- Jeskynní příšery? - Neboj, Peso.
Odvezeme Kobu rovnou domů, v džungli nepřistaneme.
- Láďo, otevři Oktoklop. - Provedu, kápo!
- Ahoj, Kobo. - Měj se!
- Sbohem! - Drž se, kolego hlavonožče!
- Koba! - Další zastávka, Karibské moře!
Zatím, kámo!
Koba si let zjevně užívá. Jak ještě daleko, Kapitáne?
Už tam téměř jsme, Peso. Čeká nás klidný let až do...
Kapitáne, pozor!
Držte se!
Přišli jsme o rotor!
- Ne, je to k ničemu. Musíme skočit. - Skočit?
Tady, padáky.
Tak jdeme na to!
Drž se, Kobo!
Peso, zatáhni za šňůru!
U všech ploutví! Zaseklo se to!
- Co mám dělat? - Hlavně nepanikař. Chytím vás!
Držte se! Doleva, rychle!
Uf. To bylo jen tak tak.
Ale ne. Náš Gup!
Zavoláme na Oktopod, že jsme havarovali. Můj oktokompas je fuč!
Musel vám spadnout během pádu. Ale nikde ho nevidím.
Bez něj si nezavoláme o pomoc.
Kobova rybí kapsa vytéká! Nemůže být dlouho bez vody.
- Musíme něco udělat. - Neboj, vodu najdeme cobydup.
Ale k moři je to dálka a ze vzduchu jsem neviděl ani jezera, ani řeky.
Voda!
- Zase ty ptáci. - Jako by křičeli...
Voda!
Voda! Musíme za nimi!
Budeme je potřebovat.
Voda!
Za nimi!
Voda!
Už jsme téměř venku!
Voda!
U všech ploutví!
Našli jsme rovnou plnou jeskyni vody.
Není to náhodou Duchojeskyně, o které mluvil Kwazii?
Co vás přivádí do naší cenote?
Hlídají ji obří ještěři, jak nám vyprávěl Kwazii.
Hlavně klid, Peso. Tak prosté to nebude.
Promiňte, že vás obtěžujeme. Jen hledáme vodu.
Vodu? Hledáte vodu?
Pak jste na správném místě.
- Leguáni. - Vítejte v naší cenote, amigos.
- Cenote? - Správně.
Cenote je vchod do hluboké jeskyně, která je zaplněná dešťovou vodou.
Kde jinde máme asi v džungli sehnat vodu?
Koba.
Promiň, Kobo. Hned tě dám do vody.
Hej! Ne tak rychle!
Napřed musíte dát něco ctihodným strážcům této cenote.
- To jsme my. - No, v tom případě tedy...
Nabízím vám tyto velmi vzácné, velmi lahodné rybí sušenky.
Mám tu jednu pro každého z vás. Později vám přinesu další. Máte mé slovo.
- Rybí sušenky. - To zní báječně.
- Mám hlad. - Já ti nevím.
- Je to dobrej nápad. - Tak jo.
Ctihodní strážci této cenote přijímají váš dar.
Uf.
Nyní můžete vstoupit do cenote.
Ale buďte tam dole opatrní.
Ne každý, kdo se do cenote opováží vejít, se z cenote vrátí ven.
Díky za tip. Připraveni, Peso a Kobo?
- Koba. - Připraven.
Panečku. Nic jako cenote jsem nikdy v životě neviděl.
Koba je ve vodě, počkáme tady. Ostatní Oktonauti nás dříve či později najdou.
Kobo, co se děje?
Ale jistě. Pamatuješ, co nám leguáni řekli?
Cenote jsou plné dešťové vody. Tedy sladké vody.
A Kobův domov je slané Karibské moře. Potřebuje slanou vodu.
Pokud bude dlouho ve sladké vodě, onemocní.
Hej, amigos!
Tam dole slaná voda je. Jen musíte vědět, kde ji hledat.
Koba!
Vypadá to, že z toho tunýlku vytéká malý proud vody.
Si. Slaná voda. Tyhle jeskyně vás dovedou až do Karibského moře.
Domov!
Už chápu, kapitáne. Musíme proplavat těmi jeskyněmi až do moře.
To není dobrý nápad. Jeskynní plavání je nebezpečné. Ani nemáme správné vybavení.
Vždyť nemáme na výběr. Koba nemůže čekat ve sladké vodě.
Domů se dostane jedině skrz tyhle jeskyně.
Koba. Domov.
Máš pravdu. Peso, připrav se na ponor.
Hodně štěstí, amigos. Tam dole je tma jako v pytli.
A pamatujte, ne každý, kdo se do cenote opováží vejít,
se z cenote vrátí ven.
- Drž se nás, Kobo! - Koba.
- Dobrý zápas, Kwazii. - Vyzývám vás na odvetu, profesore.
Musím si najít parťáka. Všem těm pálkám se nevyrovnám.
Jak myslíš, Kwazii. Počkám tady.
- Čau, Dášo. Nezahraješ si pinčes? - Teď nemůžu, Kwazii. Hledám kapitána.
Kapitán, no to je nápad! Ten si chce zahrát vždycky. Kde vlastně je?
To se snažím zjistit. Ještě se s Pesem nevrátili z letu s Kobou.
Ještě tu nejsou? Vždyť odletěli dávno. Zavolám mu.
Kwazii kapitánovi Barnaclovi. Ozvěte se.
- Žádná odpověď. - Nemůžu je najít ani na lokalizátoru.
Něco se jim stalo. Možná se ztratili, nebo havarovali...
Havarovali? To mi vytři oko! Musíme je najít. Spusť oktopoplach.
Oktonauti na kapitánský můstek!
Oktonauti, máme problém. Kapitán Barnacles a Peso zmizeli.
- Vážně? - To ne!
Zmizeli?
Nemůžeme se jim dovolat a na lokalizátoru nevidíme Gup-H.
Myslíme, že havarovali.
Víme, že letěli ke Karibskému moři, tudíž by měli být v této části Mexika,
- poblíž Kobova útesu. - Tam po nich musíme pátrat.
- Ale jak, když nemáme létající Gup-H? - Budeme muset... po souši.
To se ti musí nechat, Láďo. Na tak velkou loď je Gup-G vážně rychlá.
To fakt je, Kwazii.
Takhle budeme v cíli dřív, než bys řekl „Spousta křupavých mrkví na chroupání.“
Na čem tam vlastně pracuješ?
Máme s Dášou rozjetý malý projekt.
- Pomůže nám se záchranou. - Zkus světla, Láďo.
Perfektní. Teď už jen…
Kwazii! Opatrně s tím kodrcáním!
- To ti nemůžu slíbit, kámo. - Hele! Před námi!
To je Karibské moře. Jsme tady!
Tak se pusťme do pátrání a záchrany, bukanýři.
Zuupa!
My budeme pátrat na souši. Vy ve vodě poblíž útesu.
Hodně štěstí, Láďo. Nespadněte do Duchojeskyní!
Zuupa.
Rozdělte se, kámové.
Peso a kapitán Barnacles tu někde jsou a my je najdeme.
- Rozkaz. - Ano.
Tak, Kobo, poznáš, odkud přitéká slaná voda?
Koba.
Pak je tam i Karibské moře.
Takové podmořské jeskyně jsem nikdy neviděl.
Oceánské jeskyně jsou velké a široké. Tyhle jsou malé a klikatí se.
Stěny jsou z bílého kamene.
Ano, jsou... opravdu malé a bílé.
Skoro jako... led.
- Kam zmizel Koba? - Koba!
Neplav moc daleko, Kobo.
U všech ploutví! Podívejte na to!
Starověké fosilie.
- Možná že tu dole někdo nedávno byl. - Kapitáne.
Neuvěřitelné! Tady dole žijí tvorové.
Podívejte na ně. Krevety, úhoři, tetry mexické a...
Kapitáne? Nic nevidím!
- Jen jsi rozvířil písek. Jsi v pořádku? - Myslel jsem, že je to příšera, ale...
Ale ne, moje helma. Kapitáne, kde jste?
- Jsem přímo tady, Peso. - A kde?
Tady. Následuj zvuk mého hlasu.
Dobře. Tak já teda plavu za vámi. Aspoň myslím. Už mě vidíte?
Klid, Peso. Jsem přímo tady.
Kapitáne. Voda je tak zakalená, ani jsem nepoznal, že jsem vzhůru nohama.
- Ale co uděláme s mojí helmou? - Neboj, Peso. Určitě to nějak vyřešíme.
Přílepka.
- Ahoj. Nevadí ti to, viď? - Ale vůbec. Je fajn mít tu návštěvníky.
Přílepky mají lepkavý sliz silný jako lepidlo. Hned to tu prasklinu utěsní.
- To lechtá. - Děkujeme za pomoc.
Kdykoliv.
- A je to. Povedlo se to. - Promiňte, že jsem byl tak vyplašený.
To nestojí za řeč. Pamatuj, hlavně buď v klidu a nepanikař.
Provedu, kapitáne. Odteď budu v klidu a statečný, přesně tak jako vy.
Vím, že to zvládneš, Peso. Kam nám zmizel Koba?
- Koba! - Nejspíš našel cestu dál.
Jeskyně je tu pěkně úzká. Asi se budeme muset protáhnout.
Buď statečný, Peso. Můžeme, kapitáne?
Vše v pořádku?
Ano, v naprostém, Peso. Proplavme tím tunelem.
Našli, moji Oktonauti?
- Bohužel, profesore. - Já taky ne.
Ano. Prohledali jsme celý útes. Jako by Barnacles a Peso prostě zmizeli.
To je tedy vskutku zvláštní. Kam se jen mohli podít?
Ať jsou kdekoli, nemyslím, že jsou v Karibském moři.
Tyhle tunely jsou snad nekonečné.
- Zvládáš to, Kobo? - Koba.
- Koba? - Jsme ve slepé uličce.
Když nemůžeme dál, jak doplaveme do moře?
Podle všeho musíme nahoru.
Neuvěřitelné. Tyto jeskyně mají i suché části.
- Jémine. - Nebo spíš vlhké, slizké části.
Zvláštní. Tato část jeskyně je plná malých bobulí.
- Shazují je sem ti netopýři. - Kapitáne, podívejte na ty révy.
To nejsou révy, Peso. Jsou to kořeny stromů z džungle nad námi.
Prorostly sem skrze díry, aby se dostaly k vodě. A dobře, že tu jsou.
Jsou perfektní na překonání těch stalagmitů. Teď ty, Peso.
Pamatuj, hlavně buď v klidu a nepanikař.
- Zvládneme to, Kobo. - Koba.
- To je ono, Peso! - To není zase tak špatné.
Vlastně je to celkem zábava!
Ztratili jsme se. Mapa.
Mango.
Oukej.
- Tak co, zeleninová zvířátka? - Mám mango.
Ne, nějaké stopy po Pesovi a kapitánovi?
Asi budeme muset hledat, dokud...
Počkejte, zachytil jsem nějaký signál. To může být stopa!
Ať už ten signál vysílá kdokoli, je někde tady. Musíme ho najít.
Nic nevidím.
Mám to!
- To je šnek, Treskvičko. - Šnek.
Ahoj!
Mám to!
To je jen mango, Treskvičko.
- Mám to! - Co máš teď, Treskvičko?
- Kapitánův kompas. - Kápův oktokompas!
- Zuupa! - No výborně! To vysílalo ten signál.
Ale jak se sem dostal?
Padák!
A tady je Gup-H. Nebo spíš co z něj zbylo.
- Neboj, Brumlo. Myslím, že vyskočili. - Mám to.
- Stopy! Kam jen asi šli? - Cheepa.
Cheepa.
Hej, počkej, Treskvičko!
Sledujte ty stopy!
Pro páníčka!
Stopa.
Tady končí stopy. A tady je Pesova rybí kapsa!
Oktonauti. Ozvěte se, Oktonauti!
Hovor přichází z kapitánova oktokompasu.
- Co děláš s kapitánovým oktokompasem? - Našel jsem ho tady v džungli.
A Barnacles a Peso se určitě vydali do té vodní jeskyně.
Vodní jeskyně?
- Spíš do vodního hrobu. - Si.
Ne každý, kdo se do cenote opováží vejít, se z cenote vrátí ven.
Strážci ještěři! Toho jsem se bál.
Peso a kapitán jsou ztraceni v Duchojeskyni!
To není Duchojeskyně, Kwazii. Ta velká díra je cenote.
Jsou po celé Yucatánské džungli. Vedou do obřích jeskyní se sladkou vodou.
Si. A ne každý, kdo se do cenote opováží vejít, se z cenote vrátí ven.
To mi zní jako Duchojeskyně.
Jeskyně vedou až do oceánu. Jmenují se Bílé jeskyně.
- Proč Bílé? - Tak se jmenovaly už v původní mayštině.
Jsou zdrojem vody pro celou džungli. Táhnou se tam i kořeny stromů.
Ale proč by tam Barnacles a Peso šli?
- Počkat, a co to mango? - Co to blekotá?
Myslím, že říká, že jeli džunglí, když vtom spadlo ze stromu mango.
Větší a lahodnější mango nikdy nejedl.
Sladké, šťavnaté a…
To by stačilo! Co to má společného s kapitánem Barnaclem a Pesem?
Mango spadlo ze stromu, který se sám od sebe třásl.
Vlastně se po cestě třásla spousta stromů.
Třesoucí se stromy?
Něco muselo tahat dole za jejich kořeny.
Něco jako kapitán Barnacles a Peso! To je ono.
- Cože? - Jestli vstoupili do canote tady...
a Brumla viděl, jak se stromy třesou někde tady...
pak mám za to, že se kapitán a Peso snaží dostat sem.
Nejspíš plavou skrz jeskyně, aby dostali Kobu do Karibského moře.
Bingo. A podle mých výpočtů by měli být někde... tady!
I kdyby se dostali do moře, čeká je ještě dlouhá cesta.
Až moc dlouhá. Nevydrží jim lahve se vzduchem.
Tak jdeme! Musíme se tam dostat a zachránit je, než jim dojde vzduch.
- Počkej, Láďo! - Jo. Kde je náš dar?
Stačí, že tam dole jsou kapitán a Peso.
Nechceme, abys tam taky uvízl.
Co je na těch jeskyních tak zlého?
Pamatuj, ne každý, kdo se do cenote opováží vejít, se z cenote vrátí ven.
- To neumí říct nic jiného? - Ti leguáni mají pravdu.
Jeskynní potápění je vůbec nejnebezpečnější. Je to tam jako bludiště.
Můžeš se tam ztratit, dojde ti vzduch a uvízneš pod závalem.
Můžou se pokazit stovky věcí.
Musíme vyslat opatrnou záchranou misi
se speciálním vybavením, aby je dostali ven.
- Kdo je to, Dášo? - Má kamarádka Rejla.
Nejlepší jeskynní potápěč na světě. Mohla by o tom napsat knihu.
Vážně. Což taky udělala.
Ukaž. Temné nebezpečné jeskyně plné temných nebezpečných věcí.
To je knížka přímo pro mě. Tak počkat.
Tady se píše, že jsi vyfotila fotku na obal.
Ano. Než jsem se přidala k Oktonautům. Rejla mě vzala coby fotografku
do těch nejhlubších a nejtemnějších jeskyní.
Objevily jsme spoustu nových tvorů.
- A taky mě naučila jeskynní potápění. - No to jsem z toho teda jelen.
- Asi víme, kdo povede tuhle misi. - Zuupa.
Bude to nejrychlejší, když vstoupíme do jeskyně z Karibského moře.
- Je náš nejnovější projekt připraven? - To si piš.
Jedu nazpátek. Ale nečekejte na mě.
No tak, kámové. Musíme si pospíšit. Jestli znám kapitána, jak si myslím,
tak si to tam dole moc neužívá.
Pokračuj!
Už jen poslední stalagmity.
Jdeme na to, Kobo.
Skvěle, Peso!
Opravdu... Jejda!
- Kapitáne? - Asi... jsem uvízl.
Ne.
Nemůžu se ani hnout. Peso, dostaň mě odsud.
- Klid, kapitáne. Jsem tady. - Pospěš si, Peso!
Chce jen trochu zatáhnout za nohy a....
- A je to. - Uf. Děkuju ti, Peso.
- Nemám páru, co mě to přepadlo. - Děje se něco, kapitáne?
Nikdy jsem ti to neřekl, ale... bojím se úzkých a uzavřených prostorů.
- Ale… Vážně? A odkdy? - Od doby, co jsem byl medvídě.
Kdysi dávno jsem uvízl v podobných bílých jeskyních.
V Arktidě jsem rád s ostatními Ledními skauty chodil na výpravy.
Nejradši jsme měli ledové jeskyně.
Pokaždé jsme šli dál a dál a hledali zkratky a tajné průchody.
Ale pak, jednoho dne...
se přímo pode mnou prolomil led.
Uvízl jsem tam vážně na dlouho.
Ostatní nakonec vyrobili dostatečně dlouhé lano.
Ale od té doby nemám rád úzké prostory.
Tyto Bílé jeskyně mi asi připomínají, jak jsem uvízl v ledu.
Páni. Kapitáne, jste vždy tak odvážný. Myslel jsem, že se ničeho nebojíte.
Každý se něčeho bojí. Abys mohl být statečný, musíš znát strach.
Nebojte se, kapitáne.
Vždy jste mi pomohl, abych byl statečný. Teď pomůžu já vám.
- Pojďte za mnou. - Díky, Peso.
Nejspíš musíme zpátky do vody. Zvládneme to, pokud budeme pohro...
- Co to bylo? - Poslouchej.
Myslím, že je tu někdo další.
Při pádu se mi musela rozbít baterka.
- Jako by to přicházelo odtamtud. - Vypadá to dost úzce.
- Radši se tam podívám já. - Dobrý nápad.
Buď statečný, Peso. Haló? Je tady někdo?
Čus!
Klid, kamaráde. Neublížím ti.
Kdo je tam?
Jsem vombatka a mám poraněnou nohu.
Jmenuju se Rejla. Kdo jste vy?
Kapitán Barnacles, tohle je Peso. Jsme Oktonauti.
- Oktonauti! Jste Dášini kamarádi, jo? - Ty znáš Dášu?
Znám. Fotila fotky pro mou knihu o jeskynním potápění.
Temné nebezpečné jeskyně plné...
- Jsi zraněná. - Už to tak bude. Hledala jsem stvoření,
co se jmenuje Jedozub. Neviděli jste ho?
- Ne. - No, já taky ne.
Zranila jsem si nohu, a teď se nemůžu hýbat.
Jak dlouho tu jsi?
Dle mýho pár dní. Živím se bobulemi, co sem hází netopýři. Nemáte něco k jídlu?
Promiň, poslední rybí sušenky jsme dali ctihodným strážcům...
Dvěma hladovým leguánům.
Ty vtipálky znám. Tak teda netopýří bobule. S mechem nejsou špatné.
- Nedáte si? - Ne, díky.
Víc pro mě.
Podívám se na tvou nohu. Jsem zdravotník.
- Pomáhám zraněným a nemocným. - Tak jo, Peso.
- Obvážu ti to. - Bez lékařské tašky?
Vždy mám obvazy navíc.
To tě šlechtí.
- A je to. Jaké to je? - Mnohem lepší.
Asi budu potřebovat pomoct ven. Kam směřujete vy?
Bereme Kobu do jeho domova v Karibském moři.
Koba.
To jste si teda vybrali složitou cestu.
Prozkoumala jsem spoustu jeskyní. Tahle je fakt náročná.
Štěstí, že jsme se našli, Rejlo. Máš ještě vzduch?
- Už ne? Nedáte mi nějaký? - Rádi. Ale jak?
Rozdělovač na sdílení vzduchu. Dobrý jeskynní potápěč ho má vždy s sebou.
Trošku od tebe. A trošku od tebe.
- Tak. A už máme vzduch všichni. - Doufám, že ho všichni máme dost.
Pojďme zpátky do vody.
Máme jeden problém. Máme rozbitou baterku.
Neboj. To samý se přihodilo nedávno i mně. Dobře, že mám záložní.
To je kapitola sedm: „Záloha vás dostane ven.“
Je opravdu klika, že jsme se našli, Rejlo. Tak jdeme na to.
Rejlo, co noha? Zvládneš plavat?
Rychlostní rekordy asi nezlomím, ale jde to.
Dobře. A co vy, kapitáne?
Jeskyně se sice zužuje, ale zvládám to, Peso.
No tak, Peso. Buď statečný pro kapitána Barnacla. Tudy, kapitáne.
Je to tu dost úzké, že?
Nepanikařte, jde vám to skvěle.
Zůstaňte v klidu a budete dál plavat, jak říkávám.
Dobře. Tunel se před námi trochu stáčí.
To je ono. Dejte si pozor na ten stalaktit.
Pokračujte dál a než se nadějete, budeme venku. Pokud nám nedojde vzduch.
- Extra vzduchové lahve? - Máme.
- Svítící jeskynní obleky? - Máme.
Máme asi všechno vybavení na záchranu kapitána a Pesa. Ale ještě jednu věc.
To mi vytři oko!
To je Gup-Q. S Láďou jsme na něm pracovali celé měsíce.
Dokonalý Gup na pátrání. Netušili jsme, že na záchranu Oktonautů.
Tak proč tu jen tak stojíme?
Barnacles a Peso už nemají moc vzduchu. Jdeme!
Dr. Lasturo, aktivujte poklop.
Peso a Barnacle, už jedeme!
Jak jste na tom tam vzadu?
- Dobře, Peso. - Zvládám to.
Vím, že je tu tma, Kobo. Musíme zkrátka plavat dál.
A rychle. Aby nám vydržel vzduch.
Vím, jak to urychlit a ušetřit vzduch. Tudy, kamarádi.
Rejlo!
U všech ploutví!
Tenhle proud vytéká ven. Voda se žene napříč jeskyní.
- Může nás dopravit až do moře. - Perfektní, Rejlo.
- S touhle rychlostí bude... - Podívej, Peso!
Sluneční světlo.
To už jsme v Karibském moři?
To mi přijde moc brzy. Hned si to ověříme.
To bude tak dobrý pocit být venku z jeskyně a znovu v...
Další cenote?
Leguáni říkali, že jsou v celé džungli, propojené jeskyněmi.
Netopýří bobule!
Koba!
- Co je s tím prckem? - Neboj, Kobo.
Najdeme cestu do moře a hned budeš doma.
Podívejte!
To jsou jen dva krokodýli.
Krokodýli?
Dolů!
Tudy!
Kapitáne, co si jen počneme?
Potřebují vzduch. Brzy budou muset na povrch.
Do toho tunelu!
- Koba! - Kobo!
Koba!
Koba.
Chobotnicový inkoust. Teď nás neuvidí, ani neucítí. Dobrá práce, Kobo!
To bylo o ploutvičku.
- Dobrá zpráva je, že jsme jim uplavali. - A ta špatná?
Došla nám baterka.
- Máme náhradní? - Ano, tuhle.
Hlavně buďme v klidu a nepanikařme.
Tak počkat. Podívejte nahoru!
- Panečku! - No teda!
Tyhle věci jsem už v jeskyních viděla. Svítící houby.
Pojďte, vezmeme si pár hub, aby nám osvítily cestu. Za mnou!
Jen jeden problém.
Ty houby svítí jedině, když jsou suché.
Koba.
No samozřejmě, Kobo. Půjčíš mi tu baterku, Rejlo?
- Koba. - Uvnitř bude krásně suchá.
- Houbová baterka! - Výborný nápad, Kobo.
- To napíšu do své další knihy. - Tak plaveme!
A jsme na místě. Tady se Bílé jeskyně vlévají do Karibského moře.
Tak do toho. Dávejte pozor na jeskynní příšery.
Aktivuji světlomety.
- Neříkalas, že to tu bude úzké a klikaté? - Bude. Jen si počkej.
Ve větší hloubce to bude klikatější. Zastav Gup, Kwazii.
- Naváděcí lana, Tuvíne. - Super, Dášo.
Na co vlastně jsou?
Když se ztratíme, naváděcí lana nám pomůžou najít cestu ven.
- Copak na to nemáme tyhle věcičky? - Vždy je dobré mít zálohu.
Jak píše Rejla v kapitole sedm: „Záloha vás dostane ven.“
Tak schválně, jak hluboké ty jeskyně jsou.
Snímač používá zvuky, aby vytvořil mapu jeskyně.
- To mi vytři oko! - Jeskyně jsou větší, než jsem myslela!
Kapitán a Peso můžou být kdekoli. Už téměř nemají vzduch.
Tak je pojďme najít. Držte si klobouky!
- Miř doprava do toho tunelu. - Rozkaz, Dášo.
- Musíš tu být extra opatrný. - O mě si starosti dělat nemusíš.
Opatrný jsem vždy!
Jo!
Pozor!
- Kwazii! - Bacha!
Kwazii, zastav!
Co to má být? Slepá ulička?
Možná že ne.
Pojďte!
Dášo, povšiml jsem si, že už nejsme v Gup-Q.
Do další části se nevejde. Je moc úzká. Vezmeme si Q Podvodní skútry.
- Tak se mi to líbí! - Zuupa!
- Kam pojedeme? - Nahoru!
Ty brďo! Tahle jeskyně je snad nekonečná.
Aktivuj kola.
Kapitáne! Peso! Jste tady?
Vidím tu jen samý stalagmity.
- Pozor! - Zuupa!
- Tudy! - Jo.
Nahoru!
- Už jsme skoro venku. - Nejsme. Podívejte!
Plnou parou vpřed, Dášo!
To bylo o fous.
To byla síla! Zopakujeme si to!
Teda až najdeme Pesa a kapitána, samozřejmě.
Jsme vážně hluboko.
A jeskyně se stále zužuje.
- Podívejte. Máme společnost. - Příšery?
To nejsou jeskynní příšery, Tuvíne. Jen tetry mexické a krevety.
- Jo. Jako by nás sledovali. - To si nemyslím, Kwazii.
- Většina nemá ani oči. - Jakože jsou slepí?
To sice jsme, ale i tak se nikdy neztratíme.
Používáme na to speciální senzory, co máme na těle.
- Zdravím. Hledáme naše přátele. - Viděla jsi je náhodou? Vlastně cítila?
Vaše přátele jsem sice nepotkala,
ale zespoda jsem ucítila něco zvláštního.
- Dolů bych se být vámi nevydávala. - Proč ne?
Protože tam má domov... Jedozub!
- Co je to Jedozub? - To nechcete vědět, to mi věřte.
- Slyšel jsi o něm, Kwazii? - O Jedozubovi? Tak počkej.
Slyšel jsem o Jedosvítivci, Jedodrápovi
a samozřejmě o Jedochňapalovi.
S ním jsem se párkrát střetl. Ale o Jedozubovi jsem nikdy neslyšel.
Podíváme se, co je to za potvůrku. Pojďme, Dášo.
- Díky za pomoc. - Opatrujte se. A dávejte pozor na Jedo...
Jo, Jedozuba. Chápeme. Díky, kámo.
To nic, Tuvíne. Nemáš se čeho bát. Nebo ano?
Vidím jen samý špičatý kameny. Ale Jedozuba nikde.
Tuvíne, praštils právě do skútru?
- Co ty, Dášo? Vrazila jsi do mě? - Já to nebyla.
Něco mě právě praštilo do skútru. Jestli jsi to nebyla ty a Tuvín, pak to byl...
- Jedozub! - Zuupa!
Klídek, kluci. Hele.
- To je jeskyňovka. - Kdo je tam?
To má být ten Jedozub? Vždyť je strašně maličký!
Možná jsem malý... ale mrkejte na moje obří tesáky.
- Jo, jsou docela velké. - Na prťavou jeskyňovku.
Nejsem ledajaká jeskyňovka. Jsem jeskyňovka tulumová.
- A tyhle tesáky jsou jedovaté! - Jedovaté?
Přesně tak. Používám je sice jen na malé věcičky, ale i tak.
O jedovaté jeskyňovce jsem nikdy neslyšela.
To proto, že žijeme jen v téhle jeskyni.
A teď... se připravte na moje tesáky!
Klid, prcku. Nechceme ti ublížit.
Co zakousnout svoje tesáky do rybí sušenky?
Je docela dobrá!
Nic takového jsem nikdy neochutnal. Asi nejste místní.
- Patříte k těm ostatním? - K jakým ostatním?
Nevím. Nějací cizinci. Cítím je. Tam dole.
Tak o koho jde, kámo?
Víš, po další sušence je možná ucítím ještě líp.
U všech papoušků.
Přijde mi... že tam jsou dva velcí kluci a jeden malý.
- Barnacles, Peso a Koba! - A ještě jeden další chlápek.
- Někdo další? A kdo? - To je fuk. Musí to být oni.
- Díky, malá jeskyňovko. - Není zač.
A neříkej, že jsem malý!
Pospěš si, Kwazii. Musíme být blízko. Už jim jistě téměř došel vzduch.
Už jsi příliš dlouho ve sladké vodě, viď?
Neboj, brzy budeš opět v příjemné slané vodě. Aspoň doufám.
Dobře, Kobo. Tak kudy? Odkud přichází slaná voda?
- Koba. - Božínku. Koba necítí žádnou slanou vodu.
- Už tu nejsou žádné další proudy. - Co to pro nás znamená?
Podle mě, coby profesionální jeskynní potápěčky, jsme se ztratili.
Ztratili?
Máme téměř prázdné lahve. Už nemáme moc času.
U všech ploutví. Může to být horší?
- To asi zodpovědělo mou otázku. - Vždy může být hůř, to mi věř.
Ale nesmíme se vzdát.
Rychle! Tam nahoře!
Vzduchová kapsa.
- Právě včas. - Vzduch tady dlouho nevydrží.
Musíme to zvládnout. Vím, že se odsud dostaneme.
Koba?
- Kapitáne, podívejte! - Taky to vidím.
Zuupa!
- Poslouchejte. - Zuupa!
To zní skoro jako...
Zuupa!
Tady jste, kámové.
- Díky Bohu, že jsme vás našli. - Zuupa!
- Asi potřebujete další vzduchové lahve. - Lahve.
Rejlo! Co tady dole děláš?
Zdravíčko, Dášo. To je dlouhý příběh. Ale hned ti ho povím.
Začalo to minulé úterý. Uslyšela jsem legendu o cenote
v Yucatánské džungli a prapodivném stvoření, co se...
Jo. Povím ti to později, Dášo.
Musíme Kobu dostat co nejrychleji do slané vody. Už tu dlouho nevydrží.
Tahle mapa nám ukáže cestu ven.
Slyšíte to? Blíží se zával!
Bacha!
- A máme po mapě. - Mapa je fuč.
Nebojte, kámové. Máme zálohu.
Všichni na Q Skútry. Následujte naváděcí lano.
Je snazší se tu vyznat s naváděcím lanem.
To je. Záloha vás dostane ven. Viď, Dášo?
- Odkud to jen má. - Učila jsem se od nejlepších.
A máme tu zával.
Všichni dolů!
- Jste celí? - Ano, kápo.
- Jo. - Jsme, kapitáne. Ale podívejte!
Kameny zlomily lana a blokují cestu ven.
Nebojte, kámové. O ty kameny se postarám.
Au! Na druhou stranu, tyhle kameny se nikam nepohnou.
Musí existovat jiný...
U všech ploutví, co to je?
To je jen Jedozub.
Chtěl jsem vašim kamarádům ukázat svoje tesáky.
To že je Jedozub?
Slyšela jsi o něm? Menší, než jsi čekala, viď?
Jo, ale mrkej na ty tesáky.
- To by chtělo fotku. - Jsem tady, Rejlo.
No samozřejmě! Hlavně vyfoť detailní záběr těch zubů.
Konečně se moje tesáky dočkají úcty!
Skvělý zubiska, kamaráde.
Trochu nás tlačí čas. Pomůžeš nám dostat se ven?
Po fanouška mých tesáků udělám cokoli.
- Přímo tudy. - Koba!
Skrytý tunel s proudem slané vody.
Výborně, kamarádíčku.
- To nás dovede až do moře. - To chce odstranit ten balvan.
Je malý, ale snad se do něj vejdeme.
Půjdu první. Zjistím, co je na druhé straně.
- To je od tebe moc statečné, kámo. - Jen do toho.
Zvládneš to, Peso. Hlavně buď v klidu, nepanikař a...
Jsem tady.
Tak Peso, co je tam?
To musíte vidět sami! Připlavte sem.
Hned jsem tam! Díky za pomoc, kamaráde. Libový zuby.
Ježkovy voči! O tom přesně je jeskynní potápění. Připlavte sem, kamarádi.
- Nevím, jestli to zvládnu. - Znovu vás zlobí klaustrofobie, kapitáne?
Nebojte. Půjdete jako poslední. Už plavu, Peso.
Posílám Q Skútry, Kwazii.
Vidíte, kápo? Když to zvládnou Q Skútry, zvládnete to i vy.
Zvládnete to. Plavte za mnou.
- Já nevím. - Jsi na řadě, Kobo.
Kobo!
Je uvězněný!
Kapitáne, jen vy dokážete ten kámen odstrčit!
- Zvládnete to, kapitáne! - Počkáme na vás!
Máte pravdu. Zvládnu to... pro Kobu.
- Jo! - Do toho!
Nakonec to tu není tak špatný.
Bomba!
- Super! - Koba!
- Výborně! - Šikula!
Díky. Bez vaší pomoci bych to nezvládl.
Vždy nám pomáháte se statečností. Taky vám vždy pomůžeme.
To zírám! Zával odhalil úplně novou část.
Podle mě jsou tohle ty největší jeskyně na celým světě.
Teď není čas na psaní knihy. Jak se odsud dostaneme?
- Koba! - Proud slané vody přichází odtamtud.
Pospěšme si. To zní jako zával.
A pořádný!
- Na Q Skútry! - Rychle, Kobo!
Jdeme na to!
Bomba! Snad fotíš spoustu fotek, Dášo!
Jako za starých časů, co?
Držte se!
Ano! Gup-Q!
- Nový Gup! - Gup? Co je to u všech všudy Gup?
- To ti řeknu pak, Rejlo. - Nastupovat!
Rychle, Kwazii!
- Jdeme na to! - Následuj naváděcí lano!
- Slepá ulička! - Ne na dlouho. Aktivuji Piraňa režim.
Piraňa režim?
Tak schválně.
- Jo! - Páni!
To bylo teda něco!
- Hlavně nezastavujte! - Rozkaz, kámo!
U všech ploutví, podívejte!
- Karibské moře! - Pospěš si, Kwazii!
- Nezvládneme to! - Zvládneme!
- Dášo, připoj se! - Provedu!
Turbo výkon!
Rychle!
Dáša pro Gup-G. Všichni jsme se v pořádku dostali z jeskyní.
Jaký to je pocit, být znovu ve slaném Karibském moři?
Víš, Kobo, tenhle útes vypadá dost povědomě.
Koba doma!
- Peso. - Rádo se stalo, Kobo.
Podívejme, kdo tu je.
- Kapitáne! Peso! - Zvládli jste to!
Tady máte, kápo. Asi vám spadnul.
Dík, Láďo. Skvělá práce, Oktonauti.
Čelili jsme nebezpečí, ale společně jsme to zvládli.
Výborně, Dášo. Měly bychom spolu vydat další knihu.
Kdykoli, Rejlo. Nedáme si společnou fotku?
- Řekněte: „Chaluhy!“ - Chaluhy!
- To je skutečně on? Kobo! - Koba!
- Kamarádi, Koba je zpátky! - Kobo!
Moc jsi nám chyběl.
Je zpátky tam, kam patří. A to díky tomu nejstatečnějšímu Oktonautovi, co znám.
Copak vy myslíte... mě?
Díky, kapitáne.
Ti dva leguáni se nakonec mýlili, viďte?
Ti leguáni! To mi něco připomíná.
Co jsem říkal? Ne každý, kdo se do cenote opováží vejít...
Se z cenote vrátí ven.
Myslím, že jsem vám něco slíbil. Díky za vaši pomoc, amigos.
Delikátní!
Jsou neskutečně lahodný!
Překlad titulků: Jakub Doležal